A RESICZA-DOMANI LIASZ-KŐSZÉNBÁNYÁK. 
keresztvágataival a Szodol völgyi antiklinálében vagyis a nyereg nyu¬ 
gati szárnyában keresi a Pasovicza völgybeli, a Lipót-aknai telepek foly¬ 
tatását. 
Ezen jura-képződmény a liaszt majdnem mindenütt teljesen concor- 
dásan födi; csupán Domántól D-re látszik némi eltérés, melynek magyará¬ 
zata egy későbbi tanulmány tárgyát képezendi. 
A barna jura képződményét kiválólag a Lipót-aknáktól a Szodol- 
völgybe vezető kocsiuton, mely «topliczai út» helyi elnevezéssel is bír, 
figyeltem meg, melynek mentében ezen képződmény több mint 6 km hosszú¬ 
ságra részint természetes kibúváson, részint a műút bevágásaiban lel van 
tárva. Ezen útnak azon részén, mely a Lipót-szállitó akna és a György- 
aknához vezető út elágazása között fekszik, a kövületek nagy mennyiségét 
gyűjtöttem, és ezek szerint eddig 4 zónát különböztethetek meg, u. m. 
1. a grypbseák és Ammonites radians (?) zónáját, 
2. a Pecten cingulatus és Belemnites canaliculatus (?) zónáját, 
3. a Perisphynctes és goniomyák zónáját, 
4. a Pecten biplex zónáját. 
1. A Lipót-szállitó aknától a Szodol felé a kocsiút hegyoldalán, alig 
30 m-nyire az aknaháztól egy erősen elmállott, világos szürke agyagos 
márga lép fel, mely 40° alatt 1) felé dől. 
Ebben a grypheáknak egész gyarmatára találtam, melyeknek kétféle 
fajtája tűnik fel. Az egyik laposabb, vaskos külsejű és egészen sima tek- 
nőjű; a másik karcsúbb és a héj a zár közelében finoman rovátkolt. 
Már az első gryphea-leleteknél találtam posidommyákát és igen lapos 
finom kérgű, rosszul megtartott ammonit maradványokat. További kutatá¬ 
sok csinos, kis ammonú-lenyomatokat és magvakat hoztak napfényre, mely 
ammonitok Ammonites radians- hoz hasonlítanak, de némely példánya az 
Ammonites Murchisonae-h ez közeledik. 
Ugyancsak ezen kövületekkel együtt nevezetes növénylenyomatok for¬ 
dulnak elő, ugyanis egy-egy levélszárhoz hasonló, vagy hernyó alakú szár, 
mely levélhez hasonló sárgás vörös (vasoxyd) lepellel van körülvéve. Ezek 
talán algák vagy hasonló tengeri növények maradványai. 
Az említett grypheákban dús márgapalákra szilárd mészkőpadok 
települtek, melyeknek vastagsága 0,2—1,0 m között váltakozik, és melyek 
homokos márgapalákkal váltakoznak. 
A mészkövekből a kőhíd közelében (felső Pasovicza-völgy) egy gyö¬ 
nyörű görbült pinna kőmagvát ütöttem ki, míg az utóbbiak kivált posido- 
nomyákhsLn bővelkednek. 
2. A Pecten cingulatus ugyan kevésbbé jellemző, de kivált azért eme¬ 
lem ki, mivel belemnitekkel ( Belemnites canaliculatus ?) együtt a nevezett 
kőhídtól K-re, ott hol a kocsiút ismét hirtelen bekanyarodik és ezen kanya¬ 
rulat homorú pontjától Ny-ra 150 lépésnyire, már 1885-ben, és azután 
(197) 
