A RESICZA-DOMÁNI LIASZ-KŐSZÉNBÁNYÁK. 
297 
Végül megjegyzendő még ezen jurakorbeli képződmény települési 
viszonyait illetőleg, hogy ezen képződmény nem mutat fel oly nagymérvű 
vetődéseket, mint a liasz. E szerint bizonyosra vehető, hogy ez utóbbinak 
függélyes helyzetváltozásai ugyancsak a jurakorszak előtt mentek végbe. 
A föntebb leírt rétegek közűi a mélyebben fekvők valószínűleg a közép¬ 
jura legalsó emeletét képviselik; eddigi többszörös kutatásaimnak daczára 
az Ammonites radians és a Perisphynctes közt egy hézag van, melyből az 
A. Murchisonae, A. Humphresianus, A. macrocephalus hiányzanak. Köze¬ 
lebbi meghatározás majd kimutatja, vájjon a perisphynctes még csak 
átmeneti alak-e a felső jurába, vagy pedig már ezt képviseli-e? 
Felső jura. 
A Szécsen-aknától délre fekvő hegyoldalon továbbá a Komán falutól 
keletre és délkeletre fekvő völgyekben, a Ponor-hegy végső nyúlványait egy 
sok helyt odvas, kimart külsejű, sötét, kékes szürke, tömeges mészkő képezi. 
Ugyanezen kőzet alkotja a Ponor-liegységnek egy északi nyúlványát, a 
Dernovas-csúcsnak a Sodol-völgybe leereszkedő kopár szirtfalait is. Ezen 
mészkő igen tömött, kagylósán hasad, frissen tört darabjai egymáson csengő 
hangot adnak (mint a cserépdarabok), tűzkőconcretiókban igen dús, szem¬ 
mel látható szerves maradványokat benne mindeddig nem találtam. 
Ezen képződmény a barna jurát concordansan födi; a Szécsen- 
aknánál D felé, a Szodol-völgyben Ny felé dől, de a Kernovas alatt sokkal 
tömegesebb. 
Ezen tömeges mészkő, mely Kudernatsch «Concretionen -Kaik»-jával 
azonos, egy hatalmas, más jellegű mészkőképződménynyel van födve, mely 
beható vizsgálataim szerint a Ponor-liegységnek egész tömegét képezi; sőt a 
Jabalcsa melletti Pasa-hegy nagy része is ebből épült. 
A Ponor-csúcs tengermagassága 809 m, a Pasa-hegyé 509 m az Adria 
fölött. Ezen képződmény a fönt leírt concretiós mészliez hasonló lueszek¬ 
nek folytonos váltakozása, hol vékonyabb, hol vastagabb, de fölötte szabá¬ 
lyos, szakadatlan szarukőrétegekkel. Eoth úrnak felvételi jelentésében 
Stájerlak környékéről,* a Cracu Salomoni kőzeteinek leírása a Ponor-hegy 
ezen rétegeire illik, úgy hogy ennek alapján a fekübb, tömeges (concretiós) 
lueszeket én is a callovien-emeletbe, a szarukőrétegekkel váltakozó táblás 
lueszeket pedig az oxfordba vélem sorolandóknak. 
Nem fogom elmulasztani, ezen eddig igen meddőnek bizonyult réte¬ 
geket minden adandó alkalommal tovább átkutatni, annál is inkább, mert 
; T. Roth L., A krassó-szörényi hegység Ny-i széle Illadia, Csiklova és Qra- 
vicza környékén. — A m. kir. föhlt. int. évi jelentése 1888-ról. 
(199) 
