BENE GÉZA! 
298 
eddig előttem ismeretlen okokból bányamérnökeink az egész Ponor-hegy 
tömegét, a concretiós meszek kivételével krétakorbeli képződménynek tar¬ 
tották, holott már az eddigi kevés pabeontologiai leletek is a felső jurára 
mutatnak. Eddigelé ugyanis a Grunju-völgy egy mellékárkában találtam 
egy kis ammonitot, mely a a peltocerashoz, közel áll és krétakorbeli ammo- 
nitnál sokkal számosabb tekervényü. Domántól DK-re a falu vége felé 
lebúzódó völgyeeske felső részében egy oppeliá hoz hasonló ammonit-töre- 
déket, igen apró belemnitet és egy terebratula (?) kőmagvát találtam. 
HaaPonor-csúcsról Ny felé a felső Nermethi-völgybe leszállunk, útköz¬ 
ben messze követhetjük a táblás mészköveket és itt a mészkőpadokban is 
találhatók elágazó gyökérforma szarúkőzárványok, míg ott, hol a (nyáron 
rendesen csaknem teljesen kiapadt) patak folyása DE felé irányult, ismét 
elérjük a tömeges mészkő határát, mely itt 14 h felé 42 fokkal dől. A völgy¬ 
ben lefelé haladva, nemsokára egy E-ról lehúzódó kis vízmosásban liasz- 
rétegek lépnek föl: a Nermeth-pataktól E felé 30 m-nyi távolban, a tábor¬ 
kari térképen 433 m-el jelölt magassági pont táján. A tömeges mészkő 
alatt szintesen fekvő bitumenes palák, ez alatt palás homokkő látható, pár 
méterrel lejebb egy fekete palaréteg erősen elmállott homokkő között 
25 ü -al dől Ny felé. 
Hasonló liasz-kibúvások vannak az Uljanicza-völgyben, továbbá még 
nagyobb mérvben Jabalcsától D-re a Prolas-völgyben, hol 1869-ig szénre 
is kutattak. Ezen liasz-kibúvások Domántól a Cselnik, illetőleg Anina felé 
egy eddig talán nem elég figyelemre méltatott, feltűnő lánczolatot képez¬ 
nek, mely D felé az anina-stájerlaki nagy liasz-felszakadással végződik. 
Ezen folytonosság oda mutat, hogy a Prolasban, az Uljaniczában és Ner¬ 
meth i-völgyben kibúvó liasz-rétegekben a liasz-medenczének egy, a mélyből 
feltolt, hosszú gerinczére lehet következtetni, melynek a külszínre lépő, leg¬ 
felsőbb részében eszközölt kutatások igen természetesen semmi eredményre 
sem vezettek, mert hiszen tudvalevő dolog, hogy az ily gerinczek ormai 
rendesen minden irányban szét vannak szaggatva; de ép oly valószínű, 
hogy egy ily gerinczen csak 100 m mélységbe mélyített aknából kereszt¬ 
vágatokkal művelhető széntelepek volnának feltárhatók. 
Az említett Nermeth-völgybeli liasz-kibúvást a tömeges mész közvet¬ 
lenül és discordánsan födi, 1. i. 43° alatt DNy felé dől. 
A patak mentében tovább haladva, nemsokára fehéres vagy világos 
szürke mészkőre találunk, mely szintén tömeges és vörösen erezett és folto¬ 
zott. Szövege többé-kevésbbé kristályos, levelesen hasadó, durvaszemcsés, 
kocsonyaszerű erekkel és fészkekkel, sárgás többnyire elliptikus zárványok 
kai, melyek szabad szemmel alig vehetők észre, nagyító alatt egy sötétebb, 
barnás sárga kérget mutatnak, mely kocsonyás kinézésű. Ezen zárványok 
talán foraminiferák. Ez utóbbi mészkövekben eddig kövületeket nem talál¬ 
tam, azért kérdéses is, vájjon a jurához, vagy pedig a krétához sorolandók-e. 
(- 200 ) 
