IRODALOM. 
309 
vau feltűntetve, egy III. táblázat az említett két orosz lelőhely bacillariaceáit ál¬ 
lítja össze. 
A 12 magyar, szármát emelethez tartozó lelőhelyről összesen 131 fajt sorol 
fel, ezek közül 79 új faj. A legelterjedtebb, közönséges fajok, melyek mind a 12 
lelőhelyen előfordulnak ezek : Amphora cojfeaeformis (Ag.) Kütz., Cocconeis Pedi- 
culus (E.) Grun., Fragilaria bituminosa n. sp., et n. var. minor, F. brevistriata 
Grun. n. var. fossilis, Navicula interrupta Kütz., N. microrrhynchus Grun., 
iV. orális Hilse, Nitzschia Frustulum (Kütz) Grun., et n. var. acuta, n. var. minuta, 
N. neogena Grun., Staurosira mormonorum Grun., St. venser (E.) Grun. n. var. 
fossilis, Synedra salinarum n. sp. 
A magyar félsós szármát emelethez tartozó fosszil bacillariacea-flora tehát 
gazdag új fajokban, a 63% új faj, nem is véve az új varietásokat, bizonyos hatá¬ 
rozott karaktert kell, hogy adjon a flórának, mely esetleg jellemzőnek is bizonyúl- 
hat, mi természetesen csak a vizsgálatok felgyarapodásával, azok összevetéséből 
derülhetne ki. 
A tengeri lerakodásokból 497 fajt sorol fel sz., ezekből közös a 3 lelőliely- 
lyel 36, — líj fajt 112-t ír le, tehát valami 26%, mi hozzávéve még a sz.-től már 
korábban, a munkája I. részében felállított s itt részben is megtalált fajokat 
(kb. 56),— 33% magyar fajt szolgáltat, mi szintén bizonyos karaktert kölcsönözhet 
a félsós flórának is. 
Az orosz lerakodások új nemekben s fajokban igen gazdagok, de ezekre 
nézve az eredetire kell utalnunk az érdeklődőket. 
A leíró részben a novitások latinul diagnostizaltatnak s összefoglalólag a ma¬ 
gyar félsós, tengeri s orosz tengeri alakok mind együttesen tárgyalvák. Utolsó, a 
Coscinodiscus-íélék családjába tartozó Haynaldia antiqua n. g . et n. sp. (Cosci- 
nodiscus strigillatus 0. Witt in A. Schmidt Atlas, t. 138. f. 20.), melyet sz. a 
bory-i és élesd-i telepeken talált. Éne nézve legyen szabad megjegyeznünk, hogy 
egy Haynaldia növénynemet ismerünk már (1. Kanitz : Haynaldia nóvum genus 
Lobeliacearum. Magyar Növénytani Lapok I. 1877. 3.1.) s így a név ebben az alak¬ 
jában le van már foglalva, s ezért más végződéssel lehetett volna képezni a bibo- 
ros botanikus tiszteletére szánt szép bacillariacea nevét. 
Sz. az alakok ábrázolásában szépen haladt, örömmel konstatáljuk, hogy a 
Van Heurck és Grunow által megalapított ábrázolási modort igyekszik követni, 
azonban igen sok alak ábrázolásánál talán a fotográfia is volna alkalmazható ; 
legalább bizonyos finomabb részletek feltűntetésénél határozottan jó szolgálatot 
tenne. De. Istvánffi Gyula. 
(21). Inkey Béla: Az erdélyi havasok az Oltszoroslói a Vaskapuig. (Érteke¬ 
zések a természettudományok köréből. Kiadja a magyar tudományos 
Akadémia. XIX. k. 1. sz. 1889.) 
A szerző 32 lapra terjedő értekezésében két magasabb rendű geológiai kér¬ 
dés tárgyalásával foglalkozik, ama tapasztalatai és megfigyelései alapján, melyek¬ 
hez a hegység különböző részeibe éveken át tett utazásai és kirándulásai alkalmá¬ 
val jutott. 
Inkey úr értekezésének első részében azt a kérdést veti fel és avval foglal¬ 
ón) 
