IRODALOM. 
:;12 
(lesen még pár lábnyi vastag agyagréteg is fedi. Mindezen jelenségeket, legalább 
a hátszegi medenczében történt megfigyelésekből, csak úgy lehet kimagyarázni, 
hogy a folyóvíz, mely a terrászok anyagát lerakta, eredeti medrét elhagyva, más 
irányt vett. 
A hegyi patakok felső folyásaiban rendesen az erdők felső határán túl a 
medrek lépcsőfokai szakítják meg az erosiovonal görbéjét, daczára annak, hogy a 
patak egynemű kőzeten folyik végig. A völgyfokok, katlanvölgyek és tengerszemek 
genetikai összefüggésben álló jelenségek, mint a magas hegység erosiójának saját¬ 
ságos alakjai. A katlanvölgy nem más, mint az utolsó legmagasabb völgyfok és ha 
a katlannak vagy lépcsőfoknak a síkja be van horpasztva, a mélyedésben tenger¬ 
szemmé gyűlnek össze a forrásvizek. A kőzet minősége és a rétegek helyzete nincs 
semmi befolyással ezen alakok képződésére. Legvalószinűebben a katlanok és a 
tengerszemek bizonyos meteorologiai viszonyokkal, nevezetesen a csapadék elosz¬ 
lásával, a hótömegek fölhalmozódásával és olvadásával hozhatók kapcsolatba. 
Retyezáton, a hol ezek gyakoriak, a glecserek nem lehettek keletkezésűk okozói, 
mert ezek oly magasságban és helyzetben találtatnak, hogy ott a jégárnak csak 
lióteknője (Firnmulde) lehetett, a mely inkább védi mint támadja az altalajt. 
Végre Inkey úr azt a kérdést veti fel, hogy a szóban levő hegységben létez¬ 
tek-e valaha jégárak ? Erre vonatkozólag, több oly jelenség felsorolása után, me¬ 
lyek talán a hajdani jégárak maradványai és nyomai lehetnének, de a melyek csa- 
lékonyak is lehetnek, oda nyilatkozik, hogy nem lehetetlen, sőt nagyon valószínű, 
hogy hegységünk is a nagy európai jégkorszak idejében szintén el volt jegesedve, 
a mit geográfiái fekvéséből az Alpok és a Kaukázus között lehetne következtetni. 
De másrészt kötelességének tartja kijelenteni, hogy saját tapasztalatai nem jogo¬ 
sítják fel őt arra, hogy e kérdést végkép eldöntöttnek nyilvánítsa.* 
Dr. Prímig s György. 
(22.) Braun Gyula : A budai hegyek ásványai különös tekintettel a calcitra. 
(Budapest, 1889. 241. Doktori értekezés.) 
Szerző dicséretes munkát végzett, mikor dolgozatában a budai hegyek 
ásványairól ismeretes adatokat egybeállította, előfordulásuk körülményeit meg¬ 
világította és különösen az innét eredő calcitra vonatkozó közleményeket saját 
megfigyeléseivel kiegészítette. A budai hegyekből eddig pontosabban ismeretes 
ásványok Braun úr dolgozata szerint a következők u. m. : Calcit, baryt, gipsz, 
quarz, pyrit, fluorit, aragonit (borsókő), markasit. 
Calcit a budai hegyeknek legelterjedtebb ásványa, mely különösen szépen 
található a kis-svábhegyi most is művelt városi kőbányákban. Formai tekintetben 
jól jellemzett, mert minden eddig ismert budai calcit skalenoéderes termetű volt. 
Az ikerkristályok a oR szerint gyakoriak és néha az egyes nagyobb kristályokban 
váltogató ikerlemezeket is tapasztalni. A kristályok nagyság tekintetéből igen 
változók, a nagyobbak sem ritkák ; így szerző a budapesti egyetemi ásványtani 
intézet gyűjteményében egy a főtengely irányában l i cm hosszú kristályt említ 
meg. A legterjedtebb kristályok 15—30 mm hosszaságúak és ezeknek lapjai meg- 
* V. ö. Földtani Közlöny XXI. 10. 1. 
(214) 
