364 
A TEMESVÁRI KIÁLLÍTÁS. 
Nyilvánvaló, miként ezen az állapoton segíteni kell annál is inkább, mint¬ 
hogy a csuszamlási terület jelenlegi alsó vége mintegy közepén, hol a laposabb 
lejtőn a tnlajdonképi szántóföldek kezdődnek (fölebb csaknem kizárólag rétek 
voltak), szintén már repedések mutatkoznak. 
A víznek tehát a természetes lefolyását kell biztosítani és igy a talajt terhétől 
megszabadítani , mi a vizet elvezető árkok gyors előállítása által érhető el oly 
módon, hogy ezen vízelvezető árkok talpát a vizáthatlan szilárd altalaj (trachyt- 
breccia és- tufa) képezze. 
A Plostina-oldalvölgy alsó részén, t. i. annak a Malakó-völgybe való torko¬ 
lata felé - mint már a fenn mondottból kiderül — a txiaszdolomit képezi az 
altalajt, mely kőzet erős repedezettsége folytán a vizet átereszti. 
A GEOLÓGIA AZ 1891. ÉVI TEMESVÁRI KIÁLLÍTÁSOK. 
Nagy fába vágtam a fejszémet, a midőn Társulatunk főtitkárának felszólítá¬ 
sára magamra vállaltam, hogy az 1891. évi temesvári kiállítást geológiai szempont¬ 
ból méltatni fogom. És pedig nem azért, mintha a temesvári kiállításon a geoló¬ 
giai tárgyak nagy sokasága lett volna fölhalmozva, hanem azért, mert bajos olyan 
valamiről referálni, a mi — úgy szólván — alig hogy volt. Pedig lehetett volna 
nagyszerűen képviselve ez is. A temesvári ipar- és kereskedelmi kamara kerületét: 
Torontál-, Temes- és Krassó-Szörénymegyét megáldotta sok minden jóval a ter¬ 
mészet bőkezűsége, került volna ki innét sok olyan kiállítani való, a mi a geológust 
is gyönyörködteti, s reá tanulságossá teszi magát a kiállítást, de mikor hazánkban 
még olyan kevés az olyan ember, a kinek a geológia iránt érzéke is van. Legalább 
ezt juttatta eszembe az olyan részlet, mint pl. a The Danube Collieries and Mine- 
rale Comp. Lim. újbányai kiállítása, mely állott egy feketére mázolt pillérre gúla 
alakban felrakott vagy 1 mmázsányi széndarabokból. Geológiai és bányatárképet, 
profilokat, statisztikai kimutatást azonban hiába kerestünk. 
A fémiparral egy fedél alatt volt a II b. csoport, a bányászat és kohászat 
javarésze, míg kisebb része egyes pavillonokban volt elszórva. 
A II b. csoport tárgyai közt volt a m. kir. földtani intézet két szép és igen 
tanulságos földtani térképe Délmagyarország azon részének, melyet 1877-től 
1890-ig a déli felvételi osztály tagjai: Böckh J., Halaváts Gy., T. Bora L. és 
Schafarzik F. vettek föl. A nagyobb térkép Moldova, Oravicza, Bogsán, Csakovár, 
Pancsova környékét: a krassó-szörényi hegység Ny-i szóiét, a dombvidéket s az 
Alföld egy részét; a kisebb pedig az Almás medenczéjét s a környező hegység 
földtani viszonyait tüntette föl abban a részletességben, mely a m. kir. földtani 
intézet térképeit oly kiválóan jellemzi és becsessé teszi. 
Közvetlen mellette láttuk Halaváts Gyula kir. osztálygeologus kiállítását, 
mely «A bogsán-vidéki trachytok, vékonycsiszolatainak mikrofotografiái»-ból s 
azon Délmagyarország földtani viszonyait tárgyaló irodalmi közleményekből áll, 
melyek a m. kir. földtani intézet évkönyveiben, évi jelentéseiben, a Földtani Köz¬ 
lönyben s a Földrajzi közleményekben jelentek meg. 
(238) 
