77 
nyomó számban a viselkedés az volt, mely az Andesint il¬ 
leti meg. 
Biotit. A földpát után leggyakoribb. Üde állapotban 
fekete nem átlátszó, igen fénylő hexagon táblákat képez. 
A trachyt darából egész (néha 4 mm. hosszúságú) oszlopká 
kát szedhetni ki. Az elváltozott kőzetben fényét elveszti, va¬ 
lamint színét is, nem fekete többé, hanem alig fénylő. 
A vékony csiszolaton megkapni úgy a oP, mint a coP 
irányában: amott színe sötét olivazöld, a vastagabb rétegeken 
úgyszólván nem átlá ! szó, mig a vékonyodó szélek felé az át¬ 
látszóság is növekszik ; az oldallapokon keresztül nézve sárgás 
barna. Ezen dichroismust még jobban feltünteti, ha egy Nicol 
forgatásával nézzük: mig a oP lapok nem változnak, addig 
a főtengelylyel párhuzamos metszeten egyszer a sárgásbarna, 
mint tengelyszin, tovább forgatva a sötét csaknem fekete lap-- 
szin áll elő. 
A nem ép trachytban elváltozik, s ezen elváltozás ered¬ 
ménye először: hogy a sárgásbarna tengelyszin átmegy sárgás 
zöldbe, és a dichroismus gyengül; ugyan együtt vasfekete nem 
átlátszó szemek válnak ki belőle. Még tovább változván el 
világosabb zöld lesz s a dichroismus végkep megszűnik. 
Nem olvad, vagy csak alig (0—1). A lángba vezetve 
igen vékony levelekre hirtelen foszlik szét; színe meghalavá- 
nyodik, zöldes sárga és csaknem fémfényíí lesz. Ezen fénye 
azonban érdekesen kitünteti a benne lévő zárványokat, ilye¬ 
nek quarz vagy földpát mint fehér-, és magnetit mint fekete 
fénytelen pontok. A lángkisérletben a több kálium mellett 
kevés nátrium tűnik elő. H Cl oldata a káliumot aránylag 
sokkal dúsabban mutatja ki, mint a gypsz, s ezenkívül litliiu- 
mot is. 
Amphibol. Gyérebben van, mint a Biotit. Színe sárgás 
zöld. Fénye gyenge, egészen ép alig van. Jól hasad. 
A vékony csiszolaton az ép trachytban az amphibol jól 
kivehető ; a főtengelyre derékszöges metszetén a rhombos me¬ 
zők s a körvonalak semmi kétséget nem hagynak fenn; a 
főtengelylyel egyközös metszeten a hasadási egyközes vonalak 
az éles határvonalakkal együtt a biotittól megkülönböztetni 
