101 
270—28° oP—ocPoo éllel; 37°25'—36°25' ccPoo — oc'P 
(hátsó) éllel. 
Az optikai tengelyekre, valamint a hegyes bisseetrixre 
függélyes lapokat úgy kapunk, ha a tompa oP/\ooPoc élre 
oly lapot köszörülünk, melynek hajlása: 
124° eP-re ; 149° 20' coPgo -re ; 129° 5' ccP'-re. 
Olajban, a polarisátió-siktól 45°-ra fordítva a rendes 
dispersio, mely ugyanazon sorrend és mind a kél karika-rend¬ 
szer hyperbolája körül csaknem ugyanazon erősség által teszi 
magát feltűnővé, q~>v ; ellenkezőleg az albit és oligoklassal. 
Ez tehát egy állandó és igen fontos tulajdonság a labradorit 
megkülönböztetésére amazoktól. 
A palarisátio-sikkal egyközösen vagy arra függélyesen 
erős dispersion tournante mutatkozik, ahoz egy igen gyenge 
inclinált dispersio csatlakozván. 
A tengelyek látszólagos szöge eléggé állandó ugyanazon 
lemez különböző tájain, úgy tetszik a leihelyek szerint sem na¬ 
gyon változik. 
4. Anorthit. Az optikai tengelyek síkja, és azok he 
gyes, mindig negatív bissectríxe nem szolgáltat többé ezen 
faj ismert alakjainak lapjai vagy élei viszonyaira nézve oly 
egyszerű táj ék oztatást. 
A mit constatálni lehet az, hogy a tengelyek síkjára s 
a hegyes bisseetrixre láthatólag függélyes lapok két oly felit 
let határai között vannak, melynek síkja a következő szöge¬ 
ket képezi: 
124° 53' oP-vel; 127° 15' coPco-del ; 96° 50' ooP'-tel- 
és a mely ooPco lapján a következő szögeket képező vonalt 
eredményezi: 
39° 8' oPAooPoc éllel; 76° 48' coPao A co'P (mellső) 
éllel. 
Ezen sik a oPA ooPoo hegyes (=85° 50') élt eltompitja; 
igen ferdén irányulván az oszlop coP hegyes szöge felé. 
Olajban, az optikai tengelyek olyféle dispersiot mutat 
nak, mint a minőket az albit hegyes positiv bissectríxe kö¬ 
rül látunk. Tehát q<.v a rendes dispersióra nézve a polari- 
