104 
ences (Paris) 1875. február 8-iki ülésén ismertette meg, és még azon 
hónapban volt szives nekem a külön lenyomatot megküldeni, 
mit itt, hol földpátokkal annyit foglalkozunk, közölni köteles¬ 
ségemnek ismertem. 
A Bakony éjszaknyugati részének másodkori képletei. 
Jr. Kocli Antaltól. 
(Fülolv. a m. földt. társ. f. évi apr. liú 14-iki szakgyülésén.) 
A magyarhoni földtani társulatnak 1872. évi május hó 
8-án tartott szakgyülésén röviden megismertetvén ezen, a 
m. kir. földtani intézet megbízásából 1869-ben általam fölvett 
területnek másodkon képleteit, már azon alkalommal megígér¬ 
tem, hogy a földtani közlöny egy későbbi számában közölni 
fogom a leírást s hogy egyúttal a felső kréta-képletet is, 
melyről a társ. 1870. évi decemb. 14-én tartott szakülésén ér¬ 
tekeztem, részletesebben fogom tárgyalni. Szándékom kivite¬ 
lét azonban mindekkorig halasztám, egyrészt, mivel sokoldalú 
elfoglaltságaimban nem jutott reá idő, másrészt, mert hittem, 
hogy lesz alkalmam újra meglátogatni a kiválóbb kövülethe¬ 
lyeket s gazdagabb anyagot gyűjteni, mint azt első izDen te¬ 
hettem. Mivel azonban egyelőre ilyen alkalom messze kilá¬ 
tásba van helyezve, szükségesnek tartom, eddigelé szerzett 
adataimat rövid foglalatban közölni. 
Általános földtani szerkezet. 
A leírandó terület, melyen belül a másodkoru rétegek 
kisebb-nagyobb tömegekben előfordulnak, egészen Veszprém 
megyébe esik s következő helységek fekszenek köröskörül) 
szélén: Zirz, Oszlop, Csesznek, Fenyőfő, Ivoppánd, Ugód, 
Homok-Bödöge, Tapolcafő, Jákó, Polány, Németbánya puszta, 
Bakonybél, Borzavar, azon belül pedig Kardosrét, Porva, 
Szépalma- és Iharkut-puszták. 
A legmélyebb másodkori képződmény a felső triasz- 
vagyis fő d o 1 o m i t, mely hatalmas töltés gyanánt egy nagy, 
