109 
Oszlopnál a Kőárokban ÉÉÉK-nek közel 90° alatt dűlnek. 
Nagy Eszteigártól éjszakra a dndari nyiresben egy el¬ 
szigetelt kis gerincen a dőlés 5° alatt DDDK-nek. 
A Gerendevágás déli szélén, a Czuha patak partján G0° 
ÉNy-nak. 
Cseszneknél a Várhegyen : DNyNy. nagy szög alatt. 
A Parrás begy laposán : 15—20° ÉK. 
„ „ „ éjsz. alján: 25° ÉK. 
A Zörögő begyen, a Czuba kifolyásánál : 15—20° K. 
A hódoséri völgy nyílásánál, Vinnyé puszta mellett: 55° 
DKKK. Itt nevezetesen vékony táblás rétegek is váltakoznak 
a pados rétegekkel. 
A Karajos begynek nyugati lejtőjén, a Szarvad árok 
felső részében : 30° ÉNy. 
b) A párhuzamos mellékvonulatban: 
A Somberek begyen Koppándnál: 5—10° DNyNy. 
A Szárhegyen Ugódnál: 31° DDDNy. 
Iharkutnál, a Csalányos árokban: 30° DDDNy. 
„ „ Sármás kúpján : 15° Ny. 
Ha ezen dülési viszonyokat a földtani térképbe beje¬ 
gyezzük, látni fogjuk, hogy a fővonalat éjszaki szélén a dőlés 
általában K-felé, tehát a medence belseje felé irányuló. A 
főtömegtől elszakadt szirtecskék, mint p. a cseszneki Vár¬ 
hegy, a dudari-Nyires-dacbsteinmesze, közel ellendiiléssel bír¬ 
nak. A Gerendavágás a Czuba folténak néző délny. oldalán 
ellenben már nyugat felé irányul a dőlés, mely tovább délnek a 
Karajos begyen is megmarad. Láttuk, hogy a fődolomitnál is 
ugyanezen viszonyok mutatkoznak, tehát hogy mindenesetre 
azonos rétegzetőek. 
A mellékvonulatnál ellenben a dőlés iránya általában 
DNy-inak mondható, tehát nem nagyon elütő a fővonulat déli 
felétől. 
A mészkő általában fehér vagy sárgás színű és tömör, 
ritkán vöröses vagy vörös eres, többnyire nagyobb összeálló 
tömegekben kapható, ritkán basadékos. 
Őslénytani zárványok. Ezek csaknem egyedid a 
jellemző dachstein-kagylóra a 
