154 
földpátja tehát az andesin mészdúsabb fajai közé tar¬ 
tozik. 
Ezen állítás azonban csak a nagyobb, puszta szemmel 
látható földpátjegecekre vonatkozik: az alaptömegben elszórt 
kisebb jegecekről csak annyit mondhatok, hogy rendszerint 
vagy egyszerű alakokat vagy carlsbadi ikreket látszanak ké¬ 
pezni; parányiságuk nem engedvén őket a kőzetből kiválasz¬ 
tani, vegyi összetételüket nem voltam képes megvizsgálni. így 
tehát nincsen teljesen kizárva azon nézet, mely az ilynemű 
kőzetekben gyakran előforduló sanidint ezeu jegecekben véli 
fölismerni. Ha azonban Zirkel, 1861-ben közzétett értekezésé¬ 
ben, épen a pákozdi trachyt nagy jegeceit nevezi sanidin- 
nak, úgy a fentebbiek alapján kénytelen vagyok nézetének 
ellentmondani. 
A q u a r z csakis nagyobb szabálytalan alakú szemeket 
képez, melyek csiszolatban többnyire kikerekitett körvonalo¬ 
kat mutatnak és csak igen ritkán emlékeztetnek az eredeti 
jegecalakra. Hogy azonban a tömecsek mégis krystallogra- 
phiai törvények szerint vannak elrendezve, bizonyítják azon 
érdekes, légbuborékkal ellátott üvegzárványok, melyek a quarz- 
diploeder alakját utánozván, mintegy idegen anyaggal kitöltött 
negatív quarzjegeceket képeznek. 
Egyéb zárványok : hosszúkás jegecalakú, világoszöld mi- 
krolithok, fekete trichitek és még számos parányi, mintegy 
porfelleget képező zárványok. 
Az amp hib ol jegecei rendes krystálykeresztmetszete- 
ket mutatnak, gyakran ikerképződéssel. A jegecek eltűrésére 
és a töredékek discordans fekvésére nézve itt hasonló tüne¬ 
ményt látunk, mint a földpátnál. Megemlítendő még azon fel¬ 
tűnő fekete kéreg, mely sok amphíboljegec felületén látható, 
és keresztmetszetben mint széles fekete szegély mutatkozik; 
ez nem áll egyébből, mint sűrűn kirakott apró magnetitsze- 
mckből, melyeket bizonyos vonzerő, talán csak az adhaesio 
ragasztott az amphyboljegecek felületéhez. 
A csillám csiszolatban barnának tűnik fel és nagy 
mértékben dichroscopicus. Lapjai gyakran elgörbitvék. 
A mi végre a magnetitet illeti: ennek apró szem- 
