166 
páratlan. E bányának egyik oldalán a trackyt egy finom 
szemcsés, vörösesszürke, nem igen kemény anyaggá mállott, 
melynek számos vékony repedései, adulár jegecekkel vannak 
kibélelve. 
Ezen, többnyire élénkfehér adulárral pyritet, arzenko. 
vandot, markasitet, kevés rézkovandot és némelykor egy 
kékesfekete ásvány vékony lemezeit találhatni, mely közelebbi 
vizsgálódásnál wolframitnak bizonyult be. Dr. Ivrenner József 
cikkében ez utóbbi jegeceket írja le. 
A jegecek vékony, a merőleges tengely irányában hosz- 
szabbult lemezek, melyeknek végei meredek, az ásványon 
eddig még nem észlelt hemidomák által tompitvák, egyolda¬ 
lúig- élesített vésőkhöz hasonlítanak A jegecek kicsinyek, 
a mennyiben vastagságuk 1 mm., szélességük (orthogonal) 
6 mm., és hosszúságuk 12 mm-t nem halad meg, sőt a leg¬ 
több esetben e méreteket sem éri el. Ertekezőnck sikerült 
rajtuk 12 lapot észlelni, melyek közül 6 új, névszeriut : 
a véglapok: 100, 010, 001, 
a prismák: 310, 
a hemidomák: 502, 403, 102, 102, 101 és 
a pyramisok: 552, 132, 112. 
Egy mellékelt táblában lOféle összalaklat és a jegecek 
spharikus projectiója van föltüntetve. 
A jegecek tengely viszonya a: b: c = 
0-82447: 1 : 0-86041 és a tengelyszög 90° 
20 ' 22 ". 
Végűi szerző felemlíti, hogy a wolframit eddigelé csupán 
a legrégibb formátiókban található ásványnak tekintetett, hol 
rendesen ónkővel együttesen fordul elő. Előjövetele ily, arány¬ 
lag- fiatal kőzetben, mint a felsőbányái trachytban szépen 
mutatja a régi és fiatalabb kőzetek közti analógiát, s ennek 
alapján azon sem csodálkozhatnánk, ha Felső-Bányán ónércek, 
melyek eddig Magyarországban nem találtattak, fedeztetné¬ 
nek fel. 
3. Az isomorphia lényegéről és a földpát-kérdés- 
ről értekezik Dr. Brezina A. 
Újabb időben még oly anyagok is tekintetnek isomor- 
