256 
növés! szög folytán a legjobban egyezik meg fennidézettekben 
leirt és ábrázolt Ortb. lateseptatum Hauer-fajjal. 
Különbség csak a kamarák távolságának az átméröhez 
való viszonyában mutatkozik; mert mig az Ortb. lateseptatum 
Hauer-nál a két viszonyszám egyenlő, addig az én példányai¬ 
mon az arány 16 : 19-liez. 
Ezen eltérés következtében és hogy csak kamararészekből 
álló, tehát lakosztály nélküli töredékekkel bírok, s ezek folytán 
példányaim nevezett fajjal tökéletesen nem azonosíthatók, cél¬ 
szerűbbnek látom, azt egyelőre Orthoccras efr. lateseptatiun-név 
alatt bemutatni. 
Az említetteken kivid sikerült még több Orthoceras-töre- 
déket találnom, melyek közül két, lakrészt mutató, faj talán az 
Ortb. dubium Hauer-ral azonos; de valamennyinek megtartási 
állapota oly hibás, hogy azokat közelebbről meghatározni 
nem lehet. 
Ceratites Reitzi Böckh. 
V. tábla, 2. a. b. ábra. 
1872, Cer. Reitzi Böckh. A Bakony déli részének földtani viszonyai. I- 
rész, 147. 1., 7. tábl., 3. és 8. tábla, 3—5 ábra. 
Ezen igen jellemző fajból találtam számos, mintegy 15 
példányt, melyek közül különösen egy, feltűnően megtartott 
ékítménye által, tűnik ki. 
Ugyanis, amint ezen töredékpéldányon lehet látni, a bor¬ 
dák ott, hol a hasrész az oldallapokkal egyesül, oly jelenté¬ 
keny daganatot nyernek, hegy e daganatok átmenetesen göm¬ 
bökké, sőt egész 5 mm. magas tüskékké fejlődnek ki, ol¬ 
dali (latéra!) gömböket, illetőleg tüskéket, képezve. 
Megjegyzendő, hogy ezek többnyire a betolt bordákon ülnek. 
Még a hasgömbök is sokkal nagyobb kifejlődést nyertek 
e példányon, ezek 7—7\5 mm. magasságúak. Böckh úr pél¬ 
dányain az oldali daganatok még nem fejlődtek gömbökké s 
a hasgömbök is kisebbek, 6 mm.-nyiek. 
Ceratites Felső Örsensis n. sp. 
V. tábla, 1. ábra. 
Az előbbiek társaságában előfordult két Ceratit-töredék 
is, mely új fajnak bizonyult be. Egyike ezen példányok- 
