keletindiai, újhollandi, szóval minden világrészbeli alakkal birt. 
Ha tehát az cmlitett nézet hely tállana, akkor egy általános növény- 
ándorlást Európába, mely a harmadkorban ment volna végbe, kel¬ 
lene feltételeznünk ; ez pedig egyáltalában valószínűtlen. Délafrikai 
jellegű növények akkoriban nem vándoroltak Európába, hanem 
eredetileg itt tenyésztek. Szerző ezeket Európa harmadkori flórájá¬ 
nak délafrikaí „mellék eleme (Nebenelement)“ alatt foglalja egybe. 
Világrészünk jelenlegi flórájából kihalt ugyan a legtöbb, 
de semmi esetre mindenik délafrikai alak. A mi gerania- és 
thesiaink, a középtengeri flórának Pelarconium-a, a stapelia-nem 
A p t e r a n t h e s-e, a déleurópai faunának Mesembryantliemum- 
és Eríca-faja stb. kétségkívül genetikus összefüggésben állanak 
a nevezett elemmel. 
A jelenkor más, Afrikán kívüli virányterületében is talá¬ 
lunk növényeket, melyek délafrikai jellegűek, miből következ¬ 
tethetni, hogy ezen területek harmadkori faunája ily nővé 
nyéknek tő-alakjait is kellett bírnia. Mexikó „Hermanniá“-jai, 
Brazília crassulaceái, Ujhollandia ficoideái, igy a kelet-indiai Me- 
liantlms- és a közép-ázsiai Zygophyllum-fajok stb. visszaveze- 
teudők e szerint a délafrikai elemre, mely, mint a többi elem, 
közös tulajdona volt a harmadkor összes flórájának. 
Európában ezen elem, mint értekező azt kimutatá, csak 
a harmadkor kezdetén képződött a krétakorszakbeli növény¬ 
elemek szétágazásából; a pliocen-nek beálltától fogva azonban 
a főelem által mindinkább elnyomva, csekély maradványig el¬ 
tűnt. Ellenben kifejlődésére legalkalmatosabb talaját a mostani 
cap-vidéken lelte, miért is faunája főelemének tekintendő, mely 
túlnyomó fejlődése által a többi elemet háttérbe szoritá. 
Mennyire terjedt azonban a mellékelemek ezen kiszori- 
sása s melyek azon nyomok, miket még a jelenlegi cap-florá- 
ban észlelhetünk, ezekre megfelelni célja az előttünk lévő ér¬ 
tekezésnek. 
A főviránytag és a melléktagok beható tárgyalása után a 
nekik megfelelő osztályok és nemek elősorolása mellett — 
szerző igy elmélkedik : „Miután most már nem vonható két¬ 
ségbe, hogy földünk természetes flóráinak eredeti egyiittessége 
a közös tő-, a harmadkori ílorá-ra, genetikailag vonatkozik, 
úgy az mindenek előtt azon növény alak okra állami, melyek — 
23* 
