Az ágasvári barlang tehát nem annyira képződési 
módja mint inkább anyagának sajátsága által tűnik ki, 
s ez által eltér a többi, rendesen a mészkövekben lévő 
barlangoktól Trachyt vidékeinknekegyik nevezetességét 
képezi miután ezen kőzetben barlang létéről még nin¬ 
csen tudomásunk, és a Mátrahegységnek is az egyedüli 
barlangja, 
Koch Antal megismertette a Bakonyhegység nyu- 
goti részének felső kréta képletét, ez Ugódtól Ajka vi¬ 
dékéig húzódik, s ebben három különböző szintet lehet 
megkülönböztetni. 
A Gryphea szint ez kiválóan a keleti részeken jön 
elő, vékony, táblás, agyag vagy mészmárgából áll, 
melyben helyenkint roppant nagy mennyiségben fordul 
elő a Felső Kréta képletet jellemző „ Gryphea vesicii/aris“ 
nevű ostriga. Ezen szintnek alsóbb részében Homok- 
bödöje határában kőszénnyomok mutatkoznak, melyek 
édesvízi kövületei teljesen megegyeznek az ajkai kő¬ 
szénképletben előjövő szerves zárványokkal, úgy, hogy 
nem valószínűtlen, miszerint az ajkai oly nagy remé¬ 
nyekre jogosító kőszénterület odáig elnyúlik. 
A Gryphea márgára következik pados rétegekben 
kifejlődve a „ Rudista mészk'ö“ , melyben a tehénszarv- 
alakú „Hypurites cornuvaccinum“ kőmagvai nagy meny- 
nyiségben lelhetők; — különösen jól van kifejlődve 
ezen szint Ugódnál. 
A Rudista mészköveken elterjed a legfelső „ Ino - 
ceramus szint“ vékony, táblás, szürke márga és mészkő 
váltakozó rétegekben, melyekre tiszta táblás mészkő 
következik. A márgában csupán csak az Inoceramus 
kagylónak a Felső Krétát jellemző fajai jönnek elő, a 
mészkő nem tartalmaz kövületeket, — ezen mészkő 
képezi Tapolczafőn a sziklaágyat, melyből a Tapolcza 
folyó számos és bő forrásai kibugyognak. 
Az egész képletnek összehasonlításából kitűnik, 
hogy ez az Alpokban előjövő Krétaképlet Gosau réte¬ 
geivel leginkább megegyezik. 
