24 
úgy színre s alakra mint vegyi összetételére, sőt a leg¬ 
több physikai tulajdonságára nézve az Amphibolhoz 
anynyira közel áll, hogy egymástól a finom csiszolat¬ 
ban megkülönböztetni alig lehet, s úgy szólván csak 
akkor, ha az Amphibolon a jó hasadás irányok menté¬ 
ben a repedési vonalok meg vannak, az Augiton pedig 
(melyen néha szintén mutatkozik egy kettő) épen nem 
tűnnének ki. 
Egy nikollal tekintve, a barna átteszö hosszúkás 
és parallel repedésekkel ellátott ásvány elsőtétedik s 
megvilágosodik, tehát ezen tünemény párosítva a jó 
hasadást mutató parallel vonalokkal biztosan engedik 
kimondani, hogy Amphibol jelen van mint a Wehrlit 
egyik ásványa. Az Amphiból többnyire egyes krystá- 
lyokat képez, de olykor egymáshoz nőtt ikreket is, s 
ilyenkor a mint a nikolt forgatjuk azt tapasztaljuk, 
hogy midőn az egyik elsötétedik, világos marad a má¬ 
sik, s viszont, midöu amaz megvilágosodik, emez éppen 
elsötétedik, szóval diametrál ellenkező helyzetben álla¬ 
nak egymáshoz képest. 
Az Amphibolok néha ferdén keresztbe menő hasa¬ 
dási vonalokat mutatnak, úgy hogy a közöttök lévő tér 
rhomb; ez akkor van, ha a kristály a főtengelyre füg¬ 
gélyesen talál csiszolva lenni. Egyesen tűnnek elő a vo¬ 
nalok, ha a csiszolás a főtengellyel többé kevésbé pa¬ 
rallel irányban történt. Ez többször van. Ép határokkal 
biró egyének egyik csiszolaton sem mutatkoztak, azok 
szabálytalan körvonalú tömeget képeznek a Földpát és 
a Magnetit között. 
Vannak azonban a barna ásványok között, melye¬ 
ket a forgatott nikol nem változtat meg, ezeket tehát 
Augitnak vagy Augitféle ásványnak kell tartanunk, mire 
még azon körülmény is utal, hogy hasadási vonalok 
nem látszanak rajta. Több példányon, nézve ezen ás¬ 
vány viszonyait kitűnik, hogy már színre nézve is eltér 
az Amphiboltól, ennek színe legtöbbször zöldesbarna, 
s ritkábban vereses barna, míg ezen ásványé mindég 
veres barna. Egészben véve jóval gyérebb mint az 
