2-5 
Amphibol. Magában jön elő egyes krystályos darabok¬ 
ban ; de egyik csiszolaton összenőve találom az Am- 
phibollal, s ekkor igen tanulságosan győződhetni meg, 
hogy az egyik sötét meg világos lesz a nikol forgatá¬ 
sánál, a másik megtartja színét változatlanul. Kivehető 
alakja ennek sincs. 
Az Amphibol mellett tehát gyérebben, valami Au- 
gitféle ásvány is egyik elegyrész. Maga az Augit való- 
szinüleg nem, mert ez ha Amphibollal együtt jön elő a 
Trachytokban például, mindig jól kiképződött végekkel 
van ellátva, s színe is világosabb, még legjobban meg¬ 
egyez az Augitcsoporthoz tartozó HyperstenneL 
Polarizált világosságban látni való, hogy a víztiszta 
ásvány a zöld sárga s ibolya szinek pompáját sávolyok¬ 
ban mutatja, mi Földpátnak s leginkább egy többszörös 
ikrekben kiképződött háromhajlásu Földpátnak a saját¬ 
sága. 
A Magnetit Amphibol Augitféle ásvány (Hypersten) 
és a háromhajlásu Földpát (Plagioklas) úgy csupán a 
górcső, mint a nikol, és a sarkított világosságban önálló 
ásványok gyanánt tűnnek elő; van azonban ezeken kí¬ 
vül még egy ásvány, melynek fellépése oda mutat, hogy 
nem eredetileg képződött ugyanegyütt amazokkal, ha¬ 
nem utólagosan és leginkább a Földpáton mint erede¬ 
tileg víztiszta ásványon tűnik fel. Szine sárgás, s külö¬ 
nösen barnás sárga több árnyalatban. Saját alakkal 
soha nem bír, az egyes nikol nem változtatja, a sarkí¬ 
tott világosság sem idéz elő vele színjátékot úgy mint 
az Amphibol vagy Augit ásvány, hanem a Földpát szin- 
játékának módosítójaként szerepel annyiból, hogy a mi 
szerint vastagabban vagy vékonyabban vonja be ennek 
lemezeit, a szinek többé vagy kevésbé tisztán tűnnek 
elő, Flelyzetét tekintve, az gyakran tisztán kivehetőleg 
a Magnetitból indul ki s innét terjedve a Földpát hasa¬ 
dási sikjába veszi be magát, s a csipolatokon vagy vo¬ 
nalokat, olykor élesen olykor elmosódva, vagy lapokat 
képez, a mi szerint a Földpát csiszolása történni talált; 
de egy önálló ásványt, a mely a Földpát Amphibol Au- 
