74 
a mostani lávák is, folyó állapotban jutottak a felületre s 
itt hültek ki; innen van likacsosságuk. A víznek később 
bekövetkezett behatása is észlelhető (így az Olivin mállása), 
de csekély fokban. A Bazaltnak további mállása agyaggá 
a górcső alatt már nem követhető. 
Zárszó az, hogy a Melaphyr górcsővel nézve, sok te¬ 
kintetben hasonlít a Bazalthoz, azonban mindenesetre más 
elegyrészekből áll, noha nem igen eltérően. Eddig nem is 
tudjuk még meghatározni, miből áll tulajdonképen a Mela¬ 
phyr ; ez csak a górcsővi vizsgálatból tűnhetik ki. Zirkel 
evvel foglalkozik most a hihető, hogy rövid idő múlva ha¬ 
sonló becses munkával fogja gazdagítani a kőzettani iro¬ 
dalmat. 
Ugyancsak Zirkeltöl a „Leonhard und Geinitz : Neues 
Jahrb. für Min." 1870. 7 füzetében „Mikromíneralogische 
Mittheilungen" czím alatt vegyes górcsővi észleletek jelen¬ 
tek meg, melyek közt álljanak itt a legérdekesebbek. 
1. Konyhasókristályok górcsővi folyadékzárványokban. 
Már Sorby figyelmeztetett apró kockákra, később Zirkel 
és Vogelsang is találtak ilyeneket a borsabányai Dacit 
Quarcában. Ezen víztiszta, sárgás vagy zöldesbe hajló, 
néha keresztbe vonalozott lapokkal biró kockák a folyadék¬ 
zárványokban úsznak, melyek a Gránit és Syenit s egyéb 
kőzetek Quarcában is oly gyakoriak , de nem minden zár¬ 
ványban találhatók. Egy Laurvigböl (Norvégia) való Zir- 
konsyenitben észlelte a legnagyobbat, melynek élhossza 
0^0072 m. m. volt. Zirkel gyanította, hogy kősókockák 
vannak előtte, de kettős kísérlet által, melyet Dr. Behrens 
társaságában vitt végbe, kétségen kívül helyezte. Az első 
vegykisérlet volt: a kockákban leggazdagabb Quarcot 
porrá zúzták, párolt vízzel leöntötték, természetesen a leg¬ 
nagyobb elövigyázat mellett, hogy a legkevesebb kony¬ 
hasó sem jusson hozzá; a Quarc poráról leszűrt víz légeny- 
savas ezüsttel nemcsak tejes zavarodást, de meglehetős 
Cl Ag csapadékot is adott. A második lángelemzési kísér¬ 
let volt: apró Quarc-szálkák csipeszben a lángba tartattak 
s a mely pillanatban azok szétpattantak, a hasábon át 
mindannyiszor a Na vonal élénken felvillant. 
2. Az Apafiinak gyakorisága az eruptiv kőzetekben. 
Nevezetes, hogy a hosszú és o - oi m. méternél ritkán vasta¬ 
gabb Apatitoszlopkák mily gyakoriak a kőzetekben s Zir¬ 
kel szerint még általánosabban elterjedtek, mint a Magne- 
tit s feltűnő az is, hogy a Quarcot kivéve a legtöbb ideig 
áll ellen az elmállásnak. Többi között a magyar Trachy- 
