83 
mutatják. A kihűlés folyamában észlelhető tünemények 
igen alkalmasak arra, hogy számos valódi vulkánoknál 
észlelt tényeket megmagyarázzunk vagy bebizonyítsunk. 
Ha a kitörési folyamatot egy második nyílásnak fúrása 
által megszakítjuk , akkor belül üres kúpokat kapunk, 
melyek úgy álltak elő, hogy a gőznyomás által a kráter 
torkolatába fölnyomott olvadt kén leolvasztotta ismét a 
korábbi kitöréseknél képződött benső kúp tömegének egy 
részét, s hogy a kitörési folyamat megszakításánál vissza- 
sülyedett. Ha ily üres kúpokat benyomunk s aztán újra 
ott hagyjuk működni a kitörést, akkor azon fiatalabb kitö¬ 
rési kúpoknak mintáit kapjuk, melyek egy külső körhegy¬ 
ség által kürülvétetnek, mint p. a Vesuv a Monté Somma- 
vagy a Pic de Teneriffe a Cirkus által. Föl lehet tehát 
venni, hogy ily körhegységek (Ringgebirge) szintén üres 
vulkáni kúpok bedülése által származtak, a midőn a kitö¬ 
rési folyamat megszakítva volt. 
Ha a kitörési folyamatot megszakítás nélkül végig \ 
működni hágjuk, akkor zárt kráterekkel biró tömött kúpo¬ 
kat kapunk, miután a fölnyomatott olvadt kén utoljára is 
megmerevül és tömött kénmagot képez a kivül rétegzett 
kénköppenyben. Ebből magyarázhatók ki az egynemű 
kúp-vulkanok (Dóm. Vukané), a hogyan Seebach nevezi 
őket, vagyis a tömeges Trachyt-, Phonolith- és Porphyj:,, 
kúpok, melyeket eddig szívósan folyó, a megmerevedéshez 
közel álló lávák tömeges kitöréséből magyarázhatuuk ki. 
A kísérletek azt mutatják, hogy ily kúpok úgy tekinten¬ 
dők, mint tökéletesen kialudt vulkánoknak benső tömeges 
magvai, melyeknek lávákból és tuffokból rétegzett és azért 
könnyen szétrombolható külső köppenyét a légbeliek rom¬ 
boló behatása már régen elvitte. 
A gyémánt eredésére vonatkozólag E. B. de Chan- 
courtoir azt hiszi, hogy a gyémánt szénköneny kigőzölgé¬ 
seknél ép oly módon képződött, a mint kén képződik a kén- 
köneny-kigőzölgéseknél — s hogy eredése bitumenes réte¬ 
gek korábbi létezéséhez van kötve. A solfataraknál a 
kénkönenynek elégülése által a könenynek egész mennyi¬ 
sége egyesül az élenynyel , mialatt a kénnek csak egy 
része változik át ezen nedves égési folyamat következté¬ 
ben kénsavvá. Hasonló módon valószínűleg a gyémánt is 
képződött, azaz : valamely szénköneny-vegyületnek nedves 
égési folyamata alatt, melynél minden köneny élegült s a 
szénnek csak egy része változott át szénsavvá. Ezen nézet 
megegyeztethető a gyémántnak előj öve télé vei homokos 
kőzetekben és Itakolumitekben, mely utóbbiak többnyire 
