102 
nyabb 2°-nél s nem magasabb 8 u -nél. Eleinte az oli- 
gocán homokkő egy nagy táblás rétege képezi tetőjét, 
de nem sokára egészen a Dachsteinmész törődött réte¬ 
gei környezik. Vagy 5°-et haladva meredekebb lesz a 
lejt s nagy sziklák igen megnehezítik az előrejutást, 
mert a viztől sikosak lévén, nehéz átmászni rajtok. Mé¬ 
lyebben a szikla falai már folyton csepegnek s rendesen 
vastag csepkőkéregggel bevonvák; nagyobb csepkö- 
vek azonban ritkák még. Vagy 20 n -nyi mélységben a 
barlang iránya folyvást meredek lejtősen délnek tart, 
de csak 3°-ig lehet még jönni, mert egy függélyesen 
leeső 5°-nyi tátongó mélység elállja az utat. 
Itt egyszersmind legterjedelmesebb az üreg, mert 
átmérője lehet itt io°, magassága vagy 6°. A mély¬ 
ségbe hajított kő még tovább esett és gördült, miből 
következik, hogy a barlangnak még vége nincs itt. A 
csobánkai kőbánya volt bérlője évek előtt köteleken 
munkások segélyével leereszkedett mint mondják 6o°- 
nyire a nélkül, hogy végét elérte volna; kár, hogy 
életben nincs már, hogy saját tapasztalatait és észlele- 
leteit meghallgathattam volna. 
Ezen barlang- képződésére nézve kedvező körül¬ 
ménynek tekinthető az, hogy az oligocán homokkővel 
való érintkezés lapon a Dachsteinmész rétegei igen 
összetöredezettek voltak, úgy hogy a viz könnyen utat 
moshatott magának azok közt s tágítva azt, lassankét 
előállhatott a mostani terjedelmes földalatti csatorna. 
Még csak azon kérdés merül fel, hová lesz azon 
temérdek viz, melyet e barlang elnyel ? — Erre a legva¬ 
lószínűbb válasz az, hogy a Dachsteinmész mélyebb 
rétegeinek hasadékai közt elszivárog, mig valahol a 
völgyek alján, egy hasadékon át, utat nem találván, 
azon mint forrás kibugyog ismét; vagy lehetséges az 
is, hogy még mélyebbre szivárog, annyira hogy alkalmi 
hasadékon kinyomatva, mint meleg forrás bugyog ki. 
A mi végre a negyedik, az odvas barlangot illeti, 
azt könnyű hozzáférhetősége miatt legjobban sikerült 
átvizsgálnom s erre a legtöbb gondot azért is fordí- 
