209 
A FeNö-Örs melletti Fórrásliegy lejtőjének 
geológiai átmetszete. 
Roth Lajos-ttA 
(Fölolvastatolt a társulat november 22-én tartott szakgyülésén. 
Először lévén szerencsém szakférfiak előtt rövid 
előadással föllépni , mindjárt kezdetben a tisztelt szak- 
gyűlés elnézéséért kell esedeznem. Már az 1870-iki nyá¬ 
ron volt alkalmam, Böckh tisztelt barátom vezetése alatt 
a délnyugoti „Bakony" klasszikus képződményeit tanulmá¬ 
nyozhatni. Már akkor a földtani fölvétel alkalmával Böckh 
úr fölismerte azonnal, mily nagy fontosságg*al bir a Felső- 
Örstöl nyűgöt felé fekvő Forráshegy. Ezen hegy legna¬ 
gyobbrészt „kagylómészböl u alkotva, megvizsgálásának 
alkalmával oly meglepő, főleg e képlet ismeretét bővitő, 
eredményeket szolgáltatott, hogy valóban különös figyel¬ 
met érdemel. 
Már a f. év februárhó 8-án tartott szakülésben Böckh 
úr megismerteté nagyjában e hegy földtani alkotását; de 
miután elkerülhetlenül szükségessé vált, az akkorában 
televény födte rétegeket is feltárni, hogy az álló kőzet¬ 
ből teljes biztonsággal lehessen következményeket vonni 
a fajok elosztására és a kőzet sorrendjére nézve, múlt hó¬ 
ban kiküldettem e czélból Felső-Őrsre. 
A Forráshegyet alkotó rétegek közül a legalsó ta¬ 
got szürke bitumenes dolomit képezi, mely, egy lemezes, 
a kagylómész alapját képviselő, bitumenes-márgás mész¬ 
követ fedvén , a kagylómész alsó osztályába tartozik, s 
melyet Böckh „megyehegyi dolomiténak nevez, miután 
a Vörösberénynél fekvő Megyehegy főleg ebből van al¬ 
kotva s ott tanulmányoztatott legelőször. 
Ezen dolomit 40 lókkal dűl 2i h alatt, tehát éjszak¬ 
nyugat felé. E dolomit legfelső rétegeitől kezdve dél- 
délkelettöl éjszak - éjszaknyugot felé vonuló irányban 
egy átlag 12 hüvelyknyi mélységgel és i5"-nyi széles¬ 
séggel biró kis árkot ásattam, mely tehát, a fekütöl a fedü 
felé vonulván, a rétegeket haránt átszelte. Ez árkocska, a 
patak tükrétől számítva, körülbelül a Eorráshegy magas¬ 
ságának felében húzódván, a következő adatokat nyújtotta. 
„Az I.-gyel jelölt dolomitot 11 y 2 ölnyi szélességű 
övben Il.-vel jelölt szürkéssárga, egészen tiszta sárgába 
átmenő bitumenes dolomitos márgák követik. E márgák 
sósavval érintve, csak keveset vagy semmit sem pezseg¬ 
nek, szilárdak és tömöttek, gyakran fehér mészmárga 
