2 I I 
vületek, az ammonitokat kivéve, itt nagyon gyakoriak, és 
e márga a Forrásheg yen a Recoaromész brachiopodáinak 
különös kedvencz fekhelyét képezi, mert a most következő, 
IV. b)-vel jelölt sárgaszürke egészen sárgába 
átmenő márga és szürke mészkő ritkább kövülettartalom, 
sőt IV. a-val összehasonlitva, szembetűnő kevés crinoid 
és brachiopoda által van jellemezve. A legfelsőbb, márgá- 
ból álló fekvetekben a kövülettartalom ismét valamivel 
dúsabb, főkép több crinoid fordul elő. — E fekvetekben 
leltem Waldheimia angusta és Waldh. vulgaris-t. 
A IV. b-vel jelölt öv 4 öl s 4 lábnyi szélességgel 
bir, tehát az egész IV.) alatt foglalt lerakodmány 6 öl 
s 2' lábnyi szélességű. 
Az erre rátelepülő anyag V.) legközelebb világos- 
szürke, kékbe játszó, sárgán petyezett crinoida tartalmú 
márg-ás mészkőből áll, mely utóbbi, alig fél ölnyi vastag¬ 
ságban, a szóban forgó övnek legalsó fekveteit képezi. 
E márg'ás mészkő sötétebb szürke félességekbe, s ezek¬ 
ből sötét kékesszürke, gyakrabban mészpáterekkel ellátott 
és sötétzöld pontocskákat mutató tiszta mészkőbe megy 
át, mely 1 “ vagy 4"-nyi simalapu fekveteket képezvén, 
30—35 fok alatt dűl. Ez V. a)-val jelölt öv 3 1 / 2 ° széles¬ 
ségű és Stur „ Reiflingi mesze“ evvel kezdődik, miután 
az említett márgás mészkő legelőször szolgáltat jellemző 
cephalopodákat, így nevezetesen: 
„ Arcestes Studeri Hau. sp. 
Ceratites binodosus Hau. 
Arcestes Gerardi Blanf sp. 
fajokat. — Ez utolsó a Himalayában gyakran fordul elő, 
és Stoliczka szerint ott a kagylómész legelterjedtebb 
ammonitja, Európában pedig- nagyon ritka. Mojsisovics*) 
ezt a fajt az Alpokból (a Schreyer Almról) 3 példányban, 
s Reute-böl csak 1 példányban sorolja fel. 
Beyrích **) Reutteröl szintén 2 nagyob és pár kisebb 
példányt említ. Eleintén új fajnak tartottam ezt , de az 
idézett munkákban adott leírással és rajzzal összehason¬ 
lítván, meggyőződtem arról, hogy ennek, Arc. Cferardival 
való azonosságán nem lehet kételkedni, miután az utób¬ 
binak jellemző, ezt Arc. Stud.-tói megkülönböztető 
tulajdonságai, minők vastagsága, nagyobb mérvben ki¬ 
fejlődött köldöke és csak 2 Auxiliarlobus avval jól meg- 
*) Beitrage zűr Kenntniss dér Cephalopodenfauna des alpinen Muschel- 
kalks. Jahrab. d. ge > 1 . Reichsanstalt \Vien 1869. pag. .S74. 
**) Über einige Cephalapoden aus d. Muschelkalk d. Alpen u, iib, 
verwandte Arten. Berlin 1867. pag. 126,. 127. 
