5 
koponyáinak és állkapcsainak számos példányával. A fog 
rendszernek egész hosszú sora lön az ásatagok közül be¬ 
mutatva, mind a tcilponjáró (Plantigrada) és ujjonjáró 
(Digitigrada) ragadozók osztályából , mind pedig a 
kérődzők (Ruminantia^ és vastagbörüek (Pachydermata) 
rendjéből. Tüzetesen lön tárgyalva a miocenkorszaki 
Rhinoceros (Acerotherium incisivum) és diluvialis szarvorru 
(Rhinoceros Tichorhinus) fogzata közti különbség, s az 
eddigi egymással való felcserélés és összetévesztés oka ; 
mert a diluvialis korszaki Rhinoceros tejfogzata igen 
hasonlított a miocenkorszakban élt Rhinoceros rendes, 
az az már megváltozott fogzatához. Ez okból igen könnyen 
összetéveszthető volt a második emlősállat alakulati kor¬ 
szakban (zweite Sáugethierformation) élt szarvorru, a har¬ 
madik emlősállat alakulati korszakban (dritte Saugethier- 
formation) élt Rhinocerossal. Ezen kívül a diluvialis 
korszaki emlősök csontjaiban az állati enyv is sok eset¬ 
ben még változatlanul meg van, mig az eocen és miocén 
korszakbeliek csontmaradványaiban már csaknem egészen 
átváltozott s alig ismerhető fel. Továbbá a fogzománcz 
(émail) belszerkezete, t. i. czifrázatának alakja mind a 
diluvialis, mind pedig az élő orrszarvúaknál tökéletesen 
egyforma, de különbözik minden más emlősállat fogainak 
zománczától. Ezért a Rhinoceros fog a ráglapon (Plán 
de trituration) jelentkező, vagy mesterséges csiszolat által 
előidézett sajátos alakú czifrázatok által, igen könnyen 
megkülönböztethető. 
Ily úton haladott értekező tovább a képviselt állat¬ 
maradványok bemutatása és közbeszött összehasonlító 
magyarázatok mellett a gerinczoszlopon és függelékein, 
a vállöv és mellső végtagokon, valamint a medenczeőv 
és hátsó végtagokon át: tehát a homlok csigolátol (Ver- 
tebra frontális) kezdve a legutolsó karomperczekig (pha- 
langes ungvicales). 
Végre köszönetét szavaz Keller Emil úrnak, ki Vág- 
Ujhely vidékét föld- és öslénytanilag oly fáradhatatlan 
buzgalommal kutatta ki, és több évi kitartó buvárlatainak 
eredményét egy terjedelmes értekezésben kimeritőleg 
tárgyalta, mely a szokásos bírálat után a Földtani Közlöny- 
ben fog közzététetni. 
(A társulat elhatározta, Keller Emil urnák külön 
levélben köszönetét mondani ezen nagybecsű gyűjte¬ 
ményért, mely a m. kir. földtani intézet gyűjteményeibe 
fog kebeleztetni.) 
