3i 
de becses útmutatásokat is tartalmaz arra nézve, hogy lehetne 
helyenként ezen hiányokon segíteni. 
Hogy az összes vasipar felett kényelmesebb áttekintést 
nyújtson, szerző Magyarhon és Erdély vashutáit hét egyes ke¬ 
rületbe osztja, melyek mindegyike egy természetesen határolt 
vidéket és pedig főleg egy főfolyóvidéket minden mellékvölgyei¬ 
vel együtt — magába foglal. 
Ezen hét kerület a következő : 
1. Erdély. 
2. A két Körös folyó vidéke. 
3. A Tisza vidéke. 
4. A Hernád völgye. 
5. A Sajó folyóvidéke, annak eredésétől a Hernádba való 
szakadásáig. 
6. A két Gafan folyó vidéke. 
7. A Terues, Karas vidéke. 
Összesen 163 vastermelő, vasolvasztó, vasíiuomitó s. a. t. 
hely van részletesen megismertetve. A munkához mellékelt két 
térképen, melyek egyike Magyarország északkeleti, másika dél¬ 
keleti részét foglalja magában, az egyes kerületek kövér római 
számokkal jelölvék; az egyes huták és egyéb vasmüvekkel biró 
helyek pedig, a fölkeresés könnyítésére, kövérebb betűk által 
vannak a többi helynevektől megkülönböztetve. Egy haimadik 
táblamelléklet végre számos vashuta és vaskohó készületeknek 
ábráit tartalmazza. 
A munkának részletesebb ismertetőiét, szakértők nem 
lévén, mm kisérthetjük meg; de eleget véltünk tenni közlö¬ 
nyünk feladatának, ha e nehány sorral a szakférfiak figyelmét 
reá fölhívtuk. K. A. 
I)r. Guido Stachc: Die g eologisehen Verhaltnisse dér 
Lmgebungen von Ungvár in Ungarn. 
(Jahrb. d. k. k. geol. Reichsanstalt 1871 Nr. 3 379. t.) 
Azou területet, melynek földtani leírása az 1869-év nyá- 
ran véghezvitt fölvétel nyomán közöltetik, Stache két nagy föld¬ 
rajzi csoportba állítja: • 
I. Az Un°h folyónak felső- és közép folyása mentében 
elterülő vidék (Ungh-hegység); 
II. Ungh alsó folyásától északra és keletre elterülő sík 
(Unghvári alföld). 
Ezen két főcsoportot geológiai szempontból következőképen 
tagolja ismét. 
I. alatt : 
