13 
dányon az antimonit-szálak kiálló végeit makroSkoposan meg¬ 
határozni. A mikroskop alatt kékesfeketék az antimonttiskék. 
23. Ditroit, gránitkörnyékből. Ditro, Székelyföld , keleti 
Erdély. 
Gráuitos. Keresztezett nicolok között szépen festve: pla- 
gioklas (csíkos), orthoklas (homogén), nephelin (foltos), so- 
dalith (sötét, isotrop), biotit többnyire átváltozó félben, a mi 
még ép belőle, az sárgásbarna és egy nicollal elsötétedik. 
24. Orthoklas-oligoklas-quarztrachyt, granitoidos. Rud¬ 
ink, Central-Serbia. 
Quarz nagyobb krystályokban, egyenként vagy csopor¬ 
tokban, de nem egyközes állásokban összenőve, zárvány 
benne nem ritka. A földpátok meg vannak támadva; az 
orthoklasban keresztrepedések és zárványok láthatók, s néha 
plagioklassal vannak összenőve. Biotit málló félben: o P la¬ 
pokon kissé olivazöld és néha sugaras szövetíí, nem dieliro- 
itos; mig a keresztmetszetek <x> P szerint világosan zöldek 
és egy nicollal elsötétednek. Magnetit gyér. Alapanyag fel- 
sites, krystályos, szemcsés. Limonit-intiltratio sárgás foltokat 
idéz elő. 
25. Andesin-quarztrachyt, rhyolitos. Górni Milanooaez, 
Centi ríI- Szerbia. 
A nagyobb földpátokban isotrop- és anisotrop zárványok 
gyakoriak; a hasadás-sikok néha elenyésznek és keresztre¬ 
pedések mutatkoznak. Polarisált fényben a színjáték nem 
élénk; az apróbb fölpátok jól mutatják a plagioklas ikerro¬ 
vatait. Quarz nagyobb és kisebb, krystályos szemekben szá¬ 
mos repedéssel és zárványnyal. Biotit o P szerint olivabarna, 
co P szerint világos barna, és ezen irányban dichromatos ; 
krystályos zárványokban bővelkedik. A gyér amphibol sár¬ 
gásbarna és szintén dichromatos ; a gyakoribb augit világos¬ 
zöld és keresztül van repedezve. Magnetit kevés. A barnás 
alapanyagban világosabb és sötétebb helyek szabálytalanul 
vannak eloszolva s abban oszlopos mikrolitok keresztíil-kasul 
fekve vehetők ki; isotrop; semmi íiuidal szövet. 
