45 
Alsó tengeri emelet. 
Ezen, Podolia és Volkynia közt elterülő emelet leírásá¬ 
val már többen foglalkoztak, nevezetesen Dubois de Mont- 
péreux, Andrzeiewski és Eicbwald. E búvárok után fentem- 
litett vidéket 1865-ben látogattam meg, s jóllehet tisztán úi 
fajokat nem találtam, mindazonáltal és pedig először a kö¬ 
vetkezőket közlöm: Buccinum miocenicum Midi. — B. 
c óstul atom Broce. — Mitra scrobiculata Brocc — Katica 
redempta Midi. — Turritella turris Bast. - Cardium fra- 
gile Brocc. és némely mást. Utolsó időben azonban a vol- 
liyniai gouvernementból a következő, igen érdekes alakot 
kaptam: 
Arca F u c h s i i n. sp. 
23—25. ábr-í. (1. a táblát az eredeti munkában) 
Ezen kagyló alakja a m o d i o 1 á-ra emlékeztet, de 
közben .egyes jegyek az arc á-ra is mutatnak, úgy hogy 
valószínűleg helyesebb volna, egy külön alnémet, m o d i o 1 a- 
arca alkotni. 
Alakja harántul nyújtott, ferde, nem egyenletes; púpja 
kevéssé látszik ki s igen közel áll az előszélhez. Az előrész 
s egy része az alsónak a leirt példányon széttöredezvék. A 
hátsó rész kiszélesedett és gömbölyű. 
A zárszél egyenes vonalú; a zártér igen szűk. A fogak 
ferdén állanak s csak a zárszél mindkét oldalán láthatók, a 
mint ezt némely eoceubeli arca mutatja (A. modioliformis 
Desb., A. obliquus Desh); a fogak száma 6-ig terjed. 
A kagyló vékony, felülete apró bordákkal van ellátva, 
melyek át vaunak szeldelve durva növekedési sávokkal. 
A púptól a hátsó szél alsó végéhez nem éles, de jól kive¬ 
hető él húzódik. 
A bordák a kagyló közép részén finomak és számtala¬ 
nok, de közeledvén az élhez és még tovább a kátulsó szél¬ 
hez, ritkúlni kezdenek, durvábbak és sakk-alakú rendben 
mennek. 
Hossza, számítva a púptól a hátsó szél alsó végéhez 
15 mm. 
