Leihelye: Sztárij Pocsaew, volhyniai tartomány. 
Ezen alakot Fuchs Tivadar úr, a bécsi c.s k. ásvány¬ 
tani kabinet assistensének tiszteletére nevezem el, ki az eocen- 
beli kiewi kékföld és a kallinovkai márga tanulmányozásánál 
nem jelentéktelen szolgálatot tett Oroszország geológiájának. 
A 23. ábrán a kagyló természetes nagyságban, a 24 
és 25-ken nagyobbitott alakban van rajzolva. 
S z á r m á t i emelet. 
Ezen emeletből a Turbo Hörnesi, T. Roma no ws- 
kii, T. Chersonensis és Cár cl. Suessi-t irom le. 
Turbo Hörnesi n. sp. 
18. és 19. ábra. (1. a tábl. az ered. munkában) 
Héja kerekdeclen konikus, vastag, vékony mészdús ta¬ 
karóval födve, mely könnyen letöredezik s mutatja a gyöngy¬ 
ház-felületet. Az eléggé tompa (85°) és lépcsőzetes konus az 
öt kidagadt tekervényt mutatja, melyek közül az első je 
lentékenyen kihasasodik. A varrányok élesek. A tekervé- 
nyek alsó, görbült felén, bárom durva, göbös rovátka vonul 
keresztül; a tekervények felső — eléggé lapos — felén 
szintén láthatók e rovátkák, de kevésbé világosan. Az utolsó 
tekervényen a göbök igen nagyok, durvák, s mintegy a 
meghosszabbodott bordákba látszanak beleolvadni, mely utób¬ 
biak hasonlólag ferdén hajolnak a növekedési sávokhoz. A 
nyílás majdnem gömbölyű, némileg hosszúkásán ovális; köl¬ 
döke takarva van. 
Magassága 28, szélessége 2G mm., az utolsó tekérvény 
magassága 17 mm. 
Egyetlen példányát e fajnak a Macira Podolica 
Cardium Fittoni és C. protractummal együtt a Tro- 
jekijfalú sűrű világos-szürke mész ben, a Búg baloldalán, Uj- 
Odessa mellett találtam. 
Ezen fajt Hörues Mór nevére bátorkodom elnevezni, 
kit oly váratlanul vesztett el a tudomány. 
A 18. és 19. ábra a leirt példánynak majdnem természe 
tes nagyságát mutatja. 
