86 
határhegységben tevék, és melyek céljául azon mesozoi 
sediment-rétegek geológiai viszonyainak fölismerését tűztem 
ki, melyek a bécsi földtani intézet átnézeti térképén') 
mint régibb (kréta) kárpát-homokkő és gosau rétegek meg¬ 
jelölve, két egyenlően jelölt diorit- tömeg közt K-E-K-Ny 
D-Ny-i irányban elnyultan az erdélyi érchegység hasonnemű 
sedimentjeinek folytatását látszanak képezni, a Fehér-Kőrös- 
völgyi, nagykiterjedésű trachyttufa által okozott megszakí¬ 
tás után. 
Eme kirándulásaim általános eredményeit bátorkodom 
jelen alkalommal vázlatosan közölni. 
A gyűjtött anyag sokfélesége főleg petrographiai tekin¬ 
tetben a részletes földolgozásra hosszabb időt fog igényelni, 
mindamellett a szabadban eddigelé tett tanulmányaim meg¬ 
győztek arról, miszerint a Fehér-Kőrös és Maros, illetőleg 
Bega közti Hegyes-Drocsa- és lippai hegység 2 ), a Bihar és 
erdélyi érchegység folytatásaként tekintendő és miként már 
idézett közleményemben fölemlíteni bátorkodtam, a Feliér- 
Kőrös-völgy mint eoccn vagy ómeogenkoru völgy választja 
el e részletet a főtömegtől. A Maros-völgy ellenben, az er¬ 
délyi határtól — mintegy Tisza-Burzsuktól kezdve — egész 
Lippáig mint negyedkori (postneogen) vájadék (Erosions- 
tlial) tekintendő, mely csak nagyon csekély részletében érte 
az ifjabb neogen rétegeket Valemare és Batta közt. 
Ezeket a következőkben reményiem érvelhetni és ezt 
megelőzve azon vélekedésemet bátorkodom kifejezni, misze¬ 
rint a 1 Iegyes-Drocsa- és lippai hegység geológiai kor- és anyagra, 
valamint településére nézve is a neogen korban egy össze¬ 
függő tömeget képezett, melynek határaiul a Fehér-Kőrös- 
völgy, Arad-hegyalja, a Bega völgye, a Bega és a Maros 
vízválasztójától Dobrán és Ilyén át a Pojana-Ruszka krystá- 
lyos-tömcgének éjszaki csúcsáig húzott vonal és innét a Déva- 
llrád-i út tekinthetők. 
') Hatier Geol. Übers.-K d. öst.-ung. Monarch. 151. VII. és VIII., és 
Jahrbucli d (1. K. A. 1873. 23. k. 72. 1. 
2 ) Ilunfalvy. A magy. bír. térin. visz. leír. II. köt. 337. lap. 
