91 
conglomeratok, vékony, meszes homokkő-lapok caleit-erek- 
kel áthatva, melyek közt márgapala-lemezek jönnek elő, ké¬ 
pezik a kárpáthomokkőnek jelölt terület nagyobb részét. Az em¬ 
lített vastag rétegű, helyenként rétegzettlennek látszó homokkö¬ 
vek, melyek a milovai halomban kútvályúk, köszörűkövek s ha¬ 
sonlókra dolgoztatnak föl, a Korug-nevü hegy fokon Lalasinc és 
Belotinc közt bírják folytatásukat, és innét szemközt Berzovától 
Szlatináig csaknem megszakítás nélkül követhetők, ekként telje¬ 
sen öszszeesve az öv csapásirányával; egyszersmind az éjszak- 
nyugati határvonalat kisérik, és a gosau-rétegek homokkövétől 
helyenként alig különböztethetők meg; conglomerátjaik tömege¬ 
sek és különböző nagyságú hömpölyökbőlállanak, melyek na¬ 
gyobb része quarc és az őshegység anyaga, e mellett mészkő-, 
márga- és kárpát-homokkŐ-zárványok is elég gyakran lel be ¬ 
tűk benne; a hömpölyök tojásnagyok, de 0.10 m. 0.2 m. 
átmérőjűéit sem ritkák. Ezen homokkövek közelében egy sö- 
tét-veresbarna palaagyag lelhető, mely elég nagy kiterjedése 
mellett igen zavart telepedést mutat mindenütt, és igen gyak¬ 
ran a homokkő egyes nagy tömbjeit zárja magába. 
Ezen rétegektől délkeletre a vékony homokkő-, lio- 
mokmárga- és palarétegek nyúlnak el hasonló csapással mint 
az előbbiek; vörös, zöldes, szürke színezetűek ezek, és calcit- 
erekkel átvonva, márgás felületükön növényszárak vagy fér¬ 
gektől származó kidudorodásokat viselnek, mig a márga- 
palált fucoidákat mutatnak csaknem mindenütt, tehát a bécsi 
homokkő vagy alpesi Flysch analógjai ismerhetők fel ezen 
anyagban. Ezek csapása a fővonulattal összeesik, tehát 
DD'Ny—EEIv-i; annál nagyobb zavargást tüntetnek elő 
azonban a dőlés irányában. Miként a homokkövek, úgy a 
vékonyabb rétegű mészhomokkövek és palák általában D, 
illetőleg DK-i dőlést mutatnak; de e mellett az utóbbiak 
tömérdek gyűrődést szenvedtek, mely annyira hatott ezen 
anyagban, hogy mintadarabokban is már nagymérvű gyü- 
röttség észlelhető, és azon zavargások, melyek a DK-i diorit- 
tömeg határán figyelhetők, alpesi viszonyoknak sem volná¬ 
nak kisszerűek. 
Ezen kárpát-homokkő a Maros balpartján Lippa, Sis- 
