99 
majd conglomerát-padok következnek, mig utóbb a kövü¬ 
letdús homok-márgák tűnnek elő igen lapos településsel, 
melyek a feküjöket alkotó phyllit felé méredekebb dőlést 
tanúsítanak; határuk a zavart, kövület nélküli homokkövek 
felé nincs föltárva, a phyllit felé egy durva, bitumenes con- 
glomerátban végződnek. 
Ezen homokmárgák az odvosi kövületdús réteggel 
azonosak, ugyanazon jellemző alakok itt is előfordulnak, de 
a szilárdabb kőzetből nem gyűjthetők oly kényelmesen, mint 
Odvosnál; azonkívül kevesebb korall mellett a pelecypodák 
és gasteropodák itt túlnyomó faj- és egyén- számban for¬ 
dulnak elő. 
Leggyakoribb alakok itt: 
Pkyllosmilia cuneiformis M. Edw. 
Placosmilia Parkiusoni M. Edw. et H. 
Ostrea vesicularis Lám. 
Limopsis calvus Sow. 
Cucullaea Chimiensis Gümb. 
Astarte laticostata Desh. 
Crassatella macrodonta Sow 
Fusus (Terebra) ciugulatus Sow. 
Ampullina bulbiformis Sow. 
Natica lyrata Sow. 
„ angulata Sow. 
Turritella rigida Sow. 
,, Fittoniana Miinst. 
Fölfelé ezen márga-rétegek sárgán elmállnak és a felet¬ 
tük magasodó 267 m. tető a durva, sárga, quarcdús és con- 
glomerátos rétegekből áll, melyek hasonló kövületeket vezet¬ 
nek ; ezek az árok bal oldalán is föltárvák és acteonellák 
és egy diploctenum kőbeleit tartalmazzák. 
Konop és Berzova közt csillámpala szakítja meg a ré¬ 
tegek vonalát, de a sárga homokkő nyomait itt is sikerült 
föltalálnom a pkyllitből álló hegyhátak gerincén; sajnos, el- 
füdött településben. 
