102 
Astarte laticostata Desli. 
Crassatella macrodonta Sow. 
Cardium productum Sow. 
Arcopagia sp. 
Trigonia cf. limbata d’Orb. 
Modiola cf. typica Forb. stb. 
Ezen liomokkö és a bitumenes agyag Monorostyia és 
Gros közt (lásd VI. ábra) minden zavarodás nélkül csak¬ 
nem vízszintesen terül el, csakis a régi partot képező phyllit 
közelében emelkedik erre föl, és egészben itt is déli és dél¬ 
keleti dőléssel bir. 
A nagyobb mellékárkok többnyire az agyag csillámpa¬ 
láig vannak bevésve, a Valye de Grosban a völgy fenekét 
ez képezi, ugyan ennek felülete egyenetlenségeit a szénagyag tölti 
ki; ezt és a felette nyugvó homokköveket halk déli lejtéssel itt 
sokáig követhetni csekély magasságban a völgy fenéktől. 
Ugyanitt a sárga homokkövek 380 m. magasságig emelked¬ 
nek és a völgy magasságát anneroid segélyével mintegy 230 
m.-re téve, 150 m. vastagság felelne meg ezeknek. Azonkívül 
itt e homokkövek limonit-telepeket is zárnak magukba, 
melyek közt a jellemző kövületek szintén limonit-bevonattal 
vannak jelen. 
Szlatinánál ezen sárga homokkövek a Drocsa oldalán 
még nagyobb átalános magasságig emelkednek, több mint 
570 m.-ig, azonban itt dőlésük is meredekebb. Szlati¬ 
nánál a templom mellett a Drocsa felé vezetu völgy¬ 
ben ismét szürke conglomeráttal kezdődnek, a gosau- 
rétegek ezen vékony rétegű palás, barnaszinü márga-lapok 
telepednek, melyek nagy állandósággal 32.5° délnek dőlnek 
és felettük a sárga homokkövek következnek oly elterjedés¬ 
sel, mely a márga-rétegek kiékülését látszik föltételezni. Ott, 
hol a völgy a Drocsáról lenyúló hegyhátnál kétfelé oszlik, 
a márgában ismét egy kövület-lelhely van, mely, miként a 
márga maga, az eddig elősoroltaktól különböző megtartásban 
nyujtá a következő alakokat: 
Ostrea vesicularis Lám. 
Janira quadricostata Sow. 
