117 
(5) fényes, fekete gömbbé; nátriumban feltűnően gazdag (3—4), épen 
olyan mint ezen kőzet plagíoklasa, sőt káliuma is annyi van (1 fok). 
A mikroshop ala'.t a vékony csiszolaton a föld p át valódi 
mozaiknak tűnik ki, az erősen változásnak indult, vannak benne ho¬ 
mályos foltok, quarzszemek, olykor magnetit; ikerrovátkosság csak 
kivételesen vehető ki, legtöbbnyire elmosódott. Az a m p h i b o 1 épebb 
ugyan és olykor kétségtelenül reá ismerni a bazisos metszetekben a 
rhombok szögviszonyai és az elsötétedés után, de általában ez is vál¬ 
tozásnak indúl: szövete finom ro3tu lesz, és a dichroismus gyengébb 
mint normál állapotban. B i o t i t b ó 1 kevés van a mi feltűnnék. 
A kőzet tömöttsége 2. 83 , mi szintén nagyobb mint a 
normál- kőzetet megilletné, ez bizonyára az epiclot jelenlété¬ 
nek rovandó fel. 
A harmadik ponton, melyen gyűjtöttem eruptiv kőzetet, a 
faluban volt Morcivica-patak fenekén , hol a phyllitekből egy 
feketés, sűrű kőzet üti fel magát. Quarz, földpát és ampki- 
bol finomszemii, porphyros elegyének néz ki, melyben az 
egyes ásványok igen épek (7 2 19 / 3 1875). A földpátokon a 
plagioklas-rovatok tisztán kivehetők, s itt-ott nagyok sem hiány¬ 
zanak, van olyan is, melynek hosszasága 10, szélessége 4 
mm.; minthogy azonban igen épek, mondhatni viztiszták, nem 
pedig fehérek, zavarosak, mint az előbbi lelkelyeken, mögöttük 
a sötét ásványokat látja az ember, és ennélfogva a kőzet 
egészben véve is sötét. Kevés pyrit is fordul elő. 
Lángkisérlet szerint a plagioklas andesin, még pedig inkább oli- 
goklas felé hajolva. Viselkedése jelleges, az anyag kifogástalan. Vékony 
csiszolatban látható biotit, amphibol, magnetit, földpát és quarz. A b i o- 
tit és amphibol közt a különbséget ezen a példányon kitünően le¬ 
het észlelni, és azért jónak tartom részletesen leírni annál inkább, mert 
ezen két ásvány megkülönböztetése a mikroskopi eljárásnál még ma is 
sokak által hibásan megy végbe. A biotit a leveles metszetekben a bá¬ 
zis szerint olivazöld s dichroismusa gyenge; ellenben oszlopos metsze¬ 
teiben színe világos zöldes- sárga, és ezen irányban dischroismusa igen 
nagy. Az amphibol, miként általában tudva van, minden irányban metszve 
egyaránt sötétedik el, de az a baj, hogy sokan az oszlopos metszetű 
biotitot is amphibolnak veszik. Ezen a kőzeten igen jól meg lehet kü¬ 
lönböztetni mi amphibol, mi biotit; az amphibol színe zöldessárga 
minden irányban, és úgy ezen szín mint az elsötétedés által a biotit 
bázisos metszeteitől könnyen megkülönböztethető; az amphibol bá- 
zisos metszetei részint az egész krystályos körvonal s annak keretén 
belül látható rhombos mezőcskék által kétségtelenül amphibolnak tart¬ 
hatók ; de nem így az oszlopos metszetei az amphibolnak, a hol csak 
9 
