120 
morzsolni igen könnyű. Egyik sajátsága ezen lelhely quarz- 
trackytjának az, hogy a hiotit vergődik túlsúlyra, fekete, 
igen fénylő; nehezen olvad (2), nátriumban felette szegény 
(1); de annál erősebben festi a lángot káliumra (3—4). 
Az amphibol gyér és pusztuló félben van. A quarz úgy 
lép fel itt is, mint az előbbi lelbclyeken, se nem sok, se 
nem nagy szürkés szemekben ; de látható egyszerű nagyitó¬ 
val is. A mállási felületen azonban tisztán kivehetővé válik 
a quarz és abiotit: itt ugyanis a plagioklas eltávolodván, he¬ 
lyén mélyedések támadnak, melyek "szegélye quarz, kevés 
biotittal keverve; az itt egészben véve szabálytalan hálózatot 
képez, s mennyisége jóval nagyobbnak tűnik ki, mint ép 
darabon nézve nagyitóval, vagy vékony csiszolaton. Egyes 
ilyen sejt-űrben a földpát alakja is tisztán van kinyomva. 
A biotit-oszlopocskák is rendesen quarz-keretbe vannak 
zárva, a nagyobbak tán mind, a kisebbek közül itt-ott a 
plagioklas testébe fészkelve is látni. A quarznak sziue a 
tömeg belseje felé szürke s itt áttetszőbb, a szélek felé fe¬ 
héres s nem átlátszó. Az amphibol el van pusztulva. 
A vékony csiszolaton főleg abiotit látható sárga vagy sárgás 
barna színnel. oP szerint nem dicliroitos, de a főtengelylyel egyközös 
metszeteiben, melyeken a párhuzamos hasadási vonalak is feltűnnek, 
egy nicollal elsötétedik. Olyan színes elsötétedő ásványt, melyet arn- 
phibolnak lehetne venni, a csiszolatban sem találtam. Ezenkívül föld¬ 
pát látható, leginkább plagioklas, de zavaros, nem hiányzik orthoklas- 
viselkedésű sem; végre quarz bőven. Magnetit igen gyér, és leginkább 
csak a biotiton, s ilyenkor a biotit nem átlátszó. 
A pbyIlitek az Alfred-miveletuél képviselve vannak oly 
tagok által, melyek jellegeseknek nem mondhatók, neveze¬ 
tesen néha, mintha átmenet volna a gneiszből csillámpalába, 
úgy hogy az igen apró, de sűrű csillámokon kivid a quarz 
mellett még több-kevesebb földpát, elváltozásnak indulva, 
észlelhető. Egy ilyennek a tömöttségét 2. 66 -nak találtam; 
másszor a kőzet brecciaszerü keverék, az előbbi zöldesszürke 
féleség világosabbal váltakozik szögletes, törmelékes érintkezési 
határral. A fehéres kőzet quarzdús felsitnek néz ki. 
