Vegyesek 
S. F. — A kén ex tra h á 1 á s a. A nyers kénnek érceiből 
való destillálásánál a Romagnában a gypszet figyelmesen eltávolítják, 
mert különben a kén nyerésénél nagyon hátrányos lenne ; ennek okát 
többen figyelmesen kutatták s F. Sestini a következő eredményre 
jutott. Ha egy hosszú üvegcsőbe poralakú ként és gypszet teszünk s 
azután olajfürdőben hevítjük, az esetben a kén 115—120" között meg¬ 
olvad s a gypsz a felületen úszik. A keveréket egy óra hosszat ezen 
hőmérséknél tartva viz-gőz-fejlődést észlelhetni, mely a cső hidegebb 
részein megsürűdik. Ha a hőmérsék a 130°-ot. túlhaladja, a vizgőzfejlő- 
dés oly mérvben fokozódik, hogy az egész mintegy pezsegni látszik’; 
ugyanekkor a kénhydrogen szaga is észrevehetővé válik. Végre 165°- 
nál a gőzfejlődés megszűnik, a kén megsürűsödik, s a vízgőz eltávolo¬ 
dását megakadályozza. Ha a kén és gypszből álló keverék hevitését 
befödött porcellán-tégelyben eszközöljük s a hőmérséket 450°-ra emel¬ 
jük, az esetben kénessav száll el s kéncalcium marad vissza. Ezek sze¬ 
rint a kén és gypsznek egymásra való hatása a hőmérsék szerint kü¬ 
lönböző : 130°-nál a gypsz elveszti jegecvizét s anhydrittá lesz, 440°- 
nál ellenben a kén a kénsavas calciumot. (gypsz) kén-calciummá redu- 
cálja. Mindkét tünemény minden egyes esetben jelentkezik, a midőn a 
ként destillatio által extraháljuk, mi különösen a Romagnában nagyon 
szokásos : a kén-kiolvasztó kemencékben ellenben a kénsavsó reducá- 
lása nem mehet végbe, feltéve, hogy a hőmérsék a kén olvadáspont¬ 
ját csak nagyon kevéssel múlja felül ; miután azonban rendesen maga¬ 
sabb hőmérséket szoktak alkalmazni, természetes, hogy a gypsz itt is 
az említett káros befolyást gyakorolja. — Ugyanaz a mi a gypszre 
nézve lett felemlítve, áll a szénsavas mészre nézve is ; ennek hatása a 
kén nyerésénél még talán a gypszénél is hátrányosabb. (Bull. Soc. 
Chim. 24.490.) 
S. F. Isié R o y a 1 Laké Superiorban a felület alatt 
vagy 5 méternyire egy darab 3000 klgr.nál nagyobb súlyú 80%-os 
réztömeget táláltak. (B. u. Hütt. Ztg 34.230.) 
S. F. E g y meteor vas belsejéből nyert szónké- 
negkönegr ő 1. L. S m i t h egy meteorvas belsejéből nyert graphitot 
aetherrel kezelvén, csekély mennyiségben egy sajátszerü-szagú, tűalakú 
jegectömeget nyert, mely összetételére nézve megegyezni látszik a 
Roscoe által 1863-ban leirt, egy Alaisból származó meteoritából nyert 
testtel. Roscoe ezen anyagot szabad kén és egy szénköneg keveréké¬ 
nek tartja, mely a könlithez mutat hasonlatosságot. Szerző gtz alaisi 
meteorita jegeceit pontosabb vizsgálatiak vetette alá s a föntebbi jege- 
cekkel összehasonlitotta. Mindkettő teljesen analóg viselkedést mutat s 
ő e testeket úgy tekinti, mint a szénkénegnek könenynyel való vegyit - 
letét, melyet C ö 1 e s t i a 1 i t-névvel jelöl meg. (G. r. 81.1055.) 
