143 
lég foglalkoztató folyamvonalon. így például Visegrádnál 
a trackyt-törzset, Budán, a főleg fődolomit alkotta Gel¬ 
lérthegyet, Promontornál a szármáti-meszet, Érd- s Er¬ 
csinél congeria-agyagot, Báta mellett (Dunaszekcsőtől ész.- 
keleire) Böckli t. barátom szives közlése szerint a kagyló- 
meszet, Battiuánál bazalt-brecciát s bazaltot stb. 
Ha most folyamunk oly feltűnően jobbra ható tüne¬ 
ménynek okát kérdjük, ba minden eddig említett észleletün¬ 
ket összegezzük s a folyam szabatos délköri irányát tekint¬ 
jük : akkor, legalább észleteink s ismereteink mai álláspontja 
szerint, alig fogunk más magyarázatot adhatni, mint a Baer- 
féle törvény nyomán indulva, azt a földforgás túlnyomó be¬ 
folyásának tulajdonítani. 
Ha netán valaki azon ellenvetést tenné, hogy miért 
nem tört már máig a Duna, jobbra ható törvényét követve, 
Békás-Megyer-Óbuda és Nádorkert-Albertfalva alluviális sík¬ 
jaira, minthogy e laza alluviális síkok látszólag semmi nagy 
ellenállást ki nem fejthetnek; erre egészen megnyugtatóan azt 
válaszolhatnám, hogy — mint már előbb említém — ezen 
alluviális terület kiválóan azon iszap- s törmelékből képez- 
tetik, mely a hegyi vizek s heves felhőszakadások által a 
budai hegységről lemosatik, és így az alluviális képződmé¬ 
nyeknek folytonos, viszonylag igen gyors növekedését s elő- 
hatolását eszközli, miért is ezen vizek hatása nagyobb a 
Dunáénál. 
Hogy az itt szóban forgó gyors növekedésről némi 
fogalmat nyújtsak, ismétlem tisztelt alelnökünk Szabó J. ta¬ 
nárnak már többször említett szép müvében közzétett, fö¬ 
lötte érdekes észleleteit. Békásmegyer-óbudai, ampliiteatrum- 
szerű síkon épült Aquincum-város romjai jelenleg mélyen az 
alluviális lerakodások alatt fekszenek, s-e régi római város 
szolgál a mai Óbudának alapul. Egy Neptún-oltár, mely 
jelenleg a nemzeti múzeumban őriztetik, kiásatásakor eredeti 
állásában találtatott s a fölötte levő alluviális rétegek már 
mellábnyi vastagságra fejlődtek. Azon malom (Radhvirths- 
haus), mely a vörösvári országút közelében, mintegy 40 év 
