150 
A Kammeni szigetek kőzetei. 
Inkey Bél á t ú 1. 
(Felolv. a m. fokit. társ. 1876. ápr. 12-ki szakgyiilésén.) 
A vulkáni erő, mely hajdan a görög sziget-tengernek 
számos pontján működött, jelenleg csak egy helyen nyilvá¬ 
nítja még teljes erélyét, t. i. azon nagy caldera-alakú 
öbölben, melynek körfalait a Santorin vagy Thira, Therasia 
és Aspronisi vulkánépitette szigetek képezik. Ezen öböl kö¬ 
zepében a vulkáni erő hosszas pihenés után újra föléledvén, 
a történelmi ó kortól fogva napjainkig folytatta nagyszerű 
kitöréseit, melyeknek eredménye egy új szigetcsoport lett, 
aKannuenikvagyisaz „Égett szigetek 14 . így keletkezett 195-ben 
Kr. e. az első új sziget, melyet az ó-kor Hieráuak, az újabb 
nemzedék pedig Palaea-Kammeninak nevezett. Ehhez 72G-ban 
Kr. u. a Nicolao-fok csatlakozott. Kr. u. 1457-ben ismét egy 
új sziget merült fel, mely kis terjedelme miatt Mikra-Kammeni- 
nak neveztetett. Az 1707—1711-ig tartó nagyszerű kitörések 
végeredménye pedig egy, a Palea és Mikra közé eső új sziget, 
a Nea-Kammeni lett; mig végre az 1866-iki vulkáni esemé¬ 
nyek kezdetben 13 önálló szigetnek a Georgios, az Aphroessa 
és a Rékának adott létet, melyek azonban rövid idő múlva 
a Nea-Kammeni déli partjával olvadván össze, annak térfoga¬ 
tát megkétszerezték. Ez utolsó kitörés a természettudományok 
fejlettebb korszakába esvén, természetes, hogy az európai 
tudományos világ figyelmét nagy mértékben vonta ezen ér¬ 
dekes szigetcsoportra. A vulkáni események gondos megfi¬ 
gyelésében és leírásában különösen német, görög és francia 
tudósok versenyeztek egymással. Az ide vonatkozó gazdag- 
irodalomból következő müveket tartom megemlitendőknek: 
Virlet d’Aoust: Ilistoire des Kairamenes. 1860. 
I. Schmi dt: Vulkanstudien. 
Reiss u. Stábéi: Santorin. Geschichte u. Beschrei- 
bung dér vulkaniscben Ausbrüche. 1806. 
F r i t s c h, Reiss u. Stábéi: Santorin. 
