157 
jesség'e árul el, a mennyiben a porrá törött kőzetből delej vas 
által kiválasztható. 
Ezenkívül a kőzetben még világosabb vagy sötétebb 
zöld ásványszemcséket találunk, melyek természete fölött az 
eddig közrebocsátott tanulmányok szétágazó véleményt nyil¬ 
vánítanak. Zirkel mindezen zöld szemcséket olivinnak tekinti; 
Vrba ellenben csak augitot talált a kőzetekben. Középutat 
tart Seebacb, midőn nem ugyan a Kammenik kőzeteiben, 
hanem a régi sziget tuffái között heverő lávadarabokban 
egyképen mutatott ki augitot és oliviní, és ezeket követke¬ 
zőleg írja le: az augit gyakran jegecalakokban tűnik fel, 
sötét hagymazöld színnel, rövid szálkás töréssel és gyenge 
fénynyel, s azon válfajhoz tartozik, mely a Vesuv láváiban 
is honos. Az olivin ellenben világos olivazöld színnel s élénk, 
csaknem gyémánt fénynyel bir, és rendesen csak gömbölyded 
szemcsék alakjában lép fel. Ezen leírás a Kammeni-lávákon 
tett észleleteimnek minden pontjában megfelel. Miután pedig 
sikerűit a finom darára törött kőzetből kellő mennyiségit 
zöld szemcséket kiválasztanunk, melyek a leirt színezeti kü¬ 
lönbségeket igen feltűnően mutatták, a kérdés végleges el¬ 
döntését, részint a lángkisérleti viselkedésre, részint sósav 
behatására bíztuk. Seebacb nézetét ezen kísérletek teljesen 
igazolták : a világoszöld, szemcsealakú ásvány lángban nehe¬ 
zen olvad, de sósavban kovasavkocsonyát hagyván hátra, köny- 
nyen oldódik; ez tehát olivin. A sötét, hagymazöld ásványt 
ellenben a gázláng könnyebben olvasztja, de sósav nem tá¬ 
madja meg; ez augit. Eszerint az augit- és az olivinnak 
együttes fellépése a Kammenik láváiban is ki van mutatva. 
De az olivin, bár világos színénél és szemcséinek nagyságá¬ 
nál fogva feltűnőbb, egészben mégis sokkal ritkább az 
augitnál, melyet a kőzet állandó elegyrészének kell tekin¬ 
tenünk. Csiszolatokban oly csekély a két ásvány színezete 
közti különbség, hogy könnyen összetéveszthetők. Jellemzőbb 
alaki kiképződésük; mert az olivinnak gömbölyded szemcséi 
11 * 
