159 
még' kisebb, hosszúkás jegecképződmények tűnnek fel, me¬ 
lyek leginkább abban különböznek a földpátmikrolithoktól, 
hogy éles körvonalokkal bírnak, tompa csúcsokban végződnek, 
de ikerképződést soha sem mutatnak. Elhelyezésük is sza¬ 
bálytalanabb, mint amazoké, a mennyiben hossztengelyeik 
nem követik mindig a folyás irányát. Hogy mely ásvány¬ 
fajhoz tartoznak ezen parányi képződmények, azt határozottan 
kimondani nem lehet. Alakjuk után ítélve földpátnak, néha 
mutatkozó sárgászöld színük után pedig augitnak gondolhat¬ 
nék ; végre a vegyelemzésnél kimutatott nagy kovasavtöbblet 
quarzot is gyanittat. 
Az alapanyagnak tiszta részei gázlángban, duzzadás nél¬ 
kül áttetsző, zöld üveggömbbé olvadnak. Az olvadás foka 
valamivel mindig csekélyebb a kőzetben foglalt földpát 
olvadásánál; legtöbb esetben tehát megközelíti a tiszta ande- 
sin olvadási fokát; ellenben az anorthitot vagy bytownitot 
tartalmazó kőzetek alapanyaga már ezeknél is nehezebben 
olvasztható. Föltehetjük tehát, hogy a földpátmikrolithok 
faja mindig azonos a nagy földpátjegecével. Kaliumfestésnek 
csak nyomai látszanak néha; s ezért sanidint még a mikro- 
lithok között sem kereshetünk. Üvegcsőben az alapanyag 
legtöbb esetben csekély víztartalmat mutatott; szabad sav 
jelenléte is négy esetben észleltetett. 
A vulkáni kitörések alkalmával a feltóduló lávák, va¬ 
lamint más vulkánoknál, úgy itt is sok idegen kőzet darabot 
hoztak fel magukkal, melyek később a megszilárdult tömeg¬ 
ben zárványként maradtak. A Kammeni-lávák zárványai na¬ 
gyobbrészt régibb vulkáni kitörések terményei, melyeken át 
az új láva útját törte. Ezek között kétféle kőzetet találunk: 
anorthit-trachytot és oligoklas-andesin kőzetet, mely utóbbi 
az újabb lávától lényegesen nem különbözik. 
A Május szigeteken előforduló anortliitos kőzetzárványokat 
Hauer Károly nemcsak egészben, hanem egyes elegyrészek¬ 
ben is, vegyileg elemezte és bennük anorthitot, augitot, olivint 
