212 
tavai sárgára barnára is változik. A szálak színtelen részein 
ilichroismus sem mutatkozik. 
Az alapanyag- ezen eklogit-féle kiválásban különféle 
ásványok finom szemű elegye, ezek között a glaukoplian is 
foglal helyet, ele igen apró krystályokban, a melyek azonban 
néha már magokban is kékek, máskor színtelenek, de egy 
nicol forgatása mellett megkékülnek. Kiszedhető földpát is 
van, és az a lángkisérletben itt is audesiunak bizoyult be. 
A sósavas oldattal tett lángkisérletből az tűnt ki, hogy 
ezen fehér alapanyagban valami borsavas ásvány is van, a 
láng a bor zöld színét mutatta. 
Az eklogit-féle kiválás fehérebb féleségeiben a quarz- 
infiltrátio erős, az abban nehány miliméternyi lemezeket vagy 
ereket képez, melynek anyaga fehér, nem olvad, a lángot 
nem festi, és szódával pezsgés közt tiszta üveggyöngy- 
gyé lesz. 
Az eklogit-féle kiváláson kívül Thoriko-nál a trapban 
vannak földpátkiválások is részint keskeny kurta erekben, 
részint csekély fészkekben. A szemek olykor borsó nagysá¬ 
gnak, s a földpát a legegyszerűbb 0 lapu összalaklatot mu¬ 
tató rhomboidos alakok aggregátja. Iker-rovatkosságot csak 
egy esetben találtam. A szin szennyes fehér, a fény és ke 
ménység, valamint a hasadás meg van, az anyag egészen 
ép. A lángkisérletben andesinnak mutatkozik hajlással oli- 
goklasba, úgy hogy ez nem más, mint a kőzet belsejéből 
űrökbe transportált földpát, a mely ott felolvasztatott, ki¬ 
tolatott és itt kijegülve, az űrt kitöltötte. 
A glaukophan-trap általános elemzését Lauriumban 
Dietz Ede ur, a metallurgiai társaság kohóvegyésze, vitte 
véghez 1876-ban, s néhány nap előtt volt szives megküldeni 
levélben az eredményt felhasználás végett dolgozatomnál. A 
leihelyről csak általában mondja, hogy „Laurium“, de való¬ 
színű, hogy a közelebbi két leihely az Ergastiria melletti 
csúcs, vagy a Vigla Haysi szolgáltatták az anyagot. A vizet 
külön határozta meg, s abból az látszik, hogy csekély 
mennyiségben tartalmaz valami hydrosilikátot is. A kőzet 
egészen basisos. 
