219 — 
mágnetitzárvány jön elő. Dichroismus nem mutatkozik. Po¬ 
larizált fényben szinjátéka igen élénk, sötét ibolya s világos - 
zöld; a többi, ehhez hasonló szinü alakok oly kicsinyek, hogy 
szinjátékuk nem tűnik elő, csak egyszerűen elsötétednek. 
Egyszerű fényben az alapanyag szennyes fehérnek látszik 
s elmosódott szélű plagioklas ikrekből áll, e miatt szinjá¬ 
téka mozaik forma. Itt szintén mutatkozik fluidál szövet. 
Az e kőzetekben kimutatott ortkoklas, lángkisérletileg 
a loxoklassorba tartozónak bizonyult be. 
Végre a teljesség kedvéért fölhozom itt, hogy dr. 
Koch A. kolozs. egy. tanár úr tőlem kapott darabokat 
szintén csiszolatokban vizsgált. — Górcső alatt, mondja,*) 
szürkés áttetsző, elmosódott krystályos alapanyagban ki¬ 
válva láthatók : határozott orthoklas-metszetek, néhány 
ikersávos plagioklas, kevés sárgászöld a m p h i b o 1 és 
sok fűzöld augit, erősen szétroncsolva és aprózva; to¬ 
vábbá meglehetősen sok b i o t i t és sok m agnetit- 
krystály. Végre láthatók még az alapanyagban és az 
elegyrészek közt elhintve sok apró, szürke, átlátszatlan sze¬ 
mek és foltok is, mefyek sósav rácseppentése után erő¬ 
sen pezsegve feloldódtak, tehát mészpátnál egyebek 
nem lehetnek. Találta továbbá még a titanitnak egy 
fél m. m. hosszú, mézsárga krystálykáját, sanidinba benőve. 
Ezen eredmény után dr. Kocli ur a lédincei trachy- 
tot is „doleritos phonolitlV-nak hajlandó tartani, mint ezt a 
rakováciról igyekezett bebizonyitani.**) 
2) A „Frusca-Gora“ trachytjának egy másik kitörési 
helye a péterváradi sziklán van: itt az 1872-ik év nyarán én 
fedeztem fel. Ugyanis azon időben Nedeljkovits István ta¬ 
nártársam kíséretében többször látogattam meg a pétervá¬ 
radi sziklát; különösen gyűjtöttem azon pontokon, hol épen 
a serpeutint fejtették. E pontok a szikla nyugat-délnyugati 
oldalán vannak, azonnal az országút mellett. A fejtett da- 
*) L. Föleit. Közi. 1876. 2. és 3. szám. 
**) L. Akadémiai értekezések : dr. Koch „A rakováci Sanidin- 
trachyt és földpátjának vegyelemzése.“ V kötet, XT. szám 
14 
