227 
niknál. Színe kétféle: zöld és sötét, ez utóbbi majdnem, túl¬ 
nyomó. Kükünösen említésre méltónak tartom azon serpen- 
tinrészletet, mely Yrdniknál „Majdanitól éjszakra van. Neve¬ 
zetesen a „Kutyurine“ patakban számos görélyt látni egy 
sötét színit serpentinből, mely feljebb a patakban szálban 
is tűnik fel. E serpentint jellemzik feltűnően nagy fénylő 
pikkelyek, melyek szálkásak, tisztán és hosszúkásán négy¬ 
zetesek. Kinézésében, szilárdságában tökéletesen megegyez 
azon beocsini serpentinnel, melyet dr. K o c h e n s t a t i t- 
olivin kőzetnek nevez, s melyből előttem több darab van, 
csakhogy a vrduiki kőzet a jellemző pikelyekkel dúsakban 
van behintve, illetőleg ellepve. Górcsői csiszolata majd bő¬ 
vebb felvilágosítást nyujtand. 
Tovább keletfelé Hoporo kolostornál észleltem a ser¬ 
pentint. Fekvete lejjebb bocsátkozik, mint az a dr. Koch 
ur térképen van kitüntetve; úgy szólván a kolostor ablaka 
alatt fejtették s fejtik azt az országút kavicsozására. Nagy 
tömegét, ép és mállott állapotban, szépen feltárta a kolos¬ 
torba levezető „Zsarkovec“ patak. Itt is a serpentin sötét 
színű, de úgy látszik a jelleges pikkelyek nélkül. Még to¬ 
vább keletre innét nem vala időm követni. 
2. A serpentinnel kapcsolatban okvetlenül kell felhoznom 
azon g a b b r o-f é 1 e kőzetet, melyet a déli lejtőn több he¬ 
lyen gyűjtöttem. 
a) Ugyan is Yrdniknál, a „Majdanira vezető, „dobra 
voda“ nevű patakban nem messze, mihelyt bele jutunk 
szembeötlőitek tarka görélyek. Szétütvén, tömör krystályos 
eruptív kőzetnek találtam. Feljebb innét ismét előfordultak 
darabok e kőzetből s elérve azon pontra, hol a patak kilép, 
„Majdan“-felett a hegység zöméből, az által, hogy itt is sű¬ 
rűn voltak ugyan azon görélyek, mondhatom, constatálva 
van, hogy a „Máj dán “ feletti völgyek, illetőleg szorosokban 
egy gabbró kőzet szálban is meglesz, noha az akkori erős 
zivatar s záporeső nem engedé azt személyesen felkutatnom. 
Ily kőzetet talált dr. Koch úr is Vrdniknál „a hegy- 
oldalon“ (hol?) Közölvén egymással a példányokat, mond¬ 
hatom, hogy egyenlők, csahogy az én példányaim tömöreb- 
