268 
csak a keresztpontig - , honnan a vállalkozó bizonyosan feljebb 
akart hatolni a telepben, de valószínűleg anyagi akadá¬ 
lyok folytán feladatát nem oldhatá meg. 
A felső szinteken való bányászkodás is csak turkálód¬ 
nak nevezhető. 
A pilai bányászat a jelen század 30-as éveiben élte 
fénykorát, a Prybilla-család birtokában. Ekkor ugyanis tiszta 
ólomföldet (óloméleget) ástak, mely között állítólag több 
fejnagyságu termék ezüst (Haarsilber) találtatott. 
Egyáltalában mondhatni a pilai bányászatról, hogy 
ottlétem alkalmával egészen el volt hagyatva, s főtiszte¬ 
lendő Leitmann Vince, ottani plébános ur állítása szerint, 
nincs is egyelőre remény újabb lendületre, a mennyiben az 
eddigi vállalkozók majdnem mind kimerültek s nagyobb tő¬ 
kepénzes nem akad, a ki vagyonát ilyen bizonytalanra koc¬ 
káztassa. 
A meglevő bányák kiterjedettebb bányászatra mutatnak. 
A történelem is azt bizonyítja, hogy Pila-Nagyrét és 
Zsubkovo lakosai hajdan majdnem kizárólag bányászkodás¬ 
sal foglalkoztak, azonban ezen iparág időről-időre kedvezőt¬ 
lenebb eredményeket tüntetvén fel, inkább erdei munkára, 
illető lég földmivelésre adták magokat, mely kereset-ágakból 
jelenleg is élnek. 
A bányán, különösen az alsón, igen sok kénsavas 
óloméleg (anglesit) található, a calcitekről már fentebb meg¬ 
emlékeztem. 
Azon kérdésre, hogy mi módon kerülhetett az ezüst¬ 
tartalmú ólomfényle az ankerit-telepek töltelékébe ? kétféle¬ 
kép felelhetünk, és pedig: 
1. az ólomfényle vagy egyszerre képződött az ankerit- 
tal, kijegecesedvéu az oldatokból; vagy 
2. később jutott az aukerit közé. Részemről az 
utóbbi nézetet vagyok hajlandó elfogadni, és pedig úgy 
magyarázván magamnak a dolgot, hogy a zöldkőtömzs ki¬ 
törése alkalmával annak környékén egy nagyobb telérnek 
kellett képződni, mely az ankerit-telepekkel összeköttetésben 
