menetele, mely a levelessel kezdődik s lassanként mindinkább tovább ha¬ 
lad. Szerző példányai között találkoztak olyanok, melyek ‘/ 3 , 2 / 3 s olya¬ 
nok melyek valószínűleg 9 / 10 részben alakultak már át cinoberré, az 
előbbiek még kemények s uralkodó szinök a fekete, legfeljebb vörösen 
pettyezve, az utóbbiaknál a szin határozottan cochinelle-vörös, ezek 
földes kinézésüek s ugyanolyan törésüek. Azonban az antimonit hasa¬ 
dása ezeknél is megmarad s a rendes lapok: oo P — s ritkábban P- 
a leginkább megtartott jegeceknél tisztán felismerhetők, s a forrasztó¬ 
cső segélyével az antimon nyomai még mindig kimutathatók. Az eredeti 
ásvány alakjának ezen megtartása annál is érdekesebb, mivel három¬ 
féle változást kellett szenvednie, mielőtt cinóberré lett: oxydálódnia 
kellett stiblithté, ebből metacinnabarittá s végre ebből a tulajdonképi 
cinnoberré kellett változnia. E folyamatról tiszta képet adni igen bajos, 
mindössze kiemelhetők azon támpontok, melyek a megkisérlendő meg¬ 
fejtésnél tekintetbe veendők. Mindenütt, a hol az egyes darabokon a 
stiblithnek amorph higany kéneggel és cinnoberrel való impregnatióját ész¬ 
lelhetni s csakis itt láthatni tetemes mennyiségben a repedéseken s a 
leveleknek a szárakba való átmeneténél későbbi képződésii gypszet, 
minthogyha előjövetele a higanykénegével a legszorosabb kapcsolat¬ 
ban állana. Felvéve, hogy e gypsz előbb kéncalcium volt, s feloldott 
higanykéneget tartalmazott s ezt a pseudomorph-képződményekbe be¬ 
vitte: a talány megoldására az első lépés meglenne téve. Hogy a kén¬ 
calcium közönséges hőmérséknél a levegőn alkénessavas mészszé, s 
végre gypszszé képes oxydálódni, s a higanykéneg változatlan marad, 
régen ismert tény. Igaz ugyan, hogy kísérleti úton még kimutatva 
nincsen, hogy a kéncalcium higanykéneget föloldani képes-e, azonban 
a hozzá oly közel álló kénbaryum bir a fentebbi sajátsággal, mint ez 
többek által — Wagner 1865., Fleck 1866. — ki lett kísérletileg 
mutatva. Ennélfogva feltehető, hogy a kéncalcium is bir ugyenezen sa¬ 
játsággal. Ezt véve kiindulási pontul, többé semmi különös nehézség 
nem állana a metacinnoberit cinnoberré való átalakulása kimagyará- 
aásának útjában, annál is kevésbbé, mivel ez átmenetei már szintén tüb- 
Dek által — Hausmann, Fleck — ki van mutatva. (N. Rep. f. Pharm. 
25. 107.) 
TÁRSULATI ÜGYEK. 
Szahgyülés f. évi november hó 8-án. 
Tárgyak : 
1. Dr. Szabó József egyet, tanár „Adatok magyarhoni ás¬ 
ványok újabb előjövetéhez Nagybányán és Rézbányán 14 címmel tartott 
előadást. (L. a jelen számban.) 
2. Dr. Ro t h Samu lőcsei főreált, tanárnak „A Lőcse környékén 
előforduló kárpáti homokkő petrographiai leírása 44 cimü értekezését az 
első titkár olvasta fel. (L. a jelen számban). 
3. L i s z k a y Gusztáv selmeci bányaiskolai tanárnak „Adatok 
Zsarnócza vidékének földtan-bányászati viszonyaihoz 44 cimü értekezését 
a másodtitkár ismertette vázlatosan. (L. a jelen számban.) 
4. Az első titkár a társulatba belépett új tagok neveitolvasta fel; 
ezek : K r emniczkyF. Jakab bányatiszt Yerespatakon, Fikker 
Ferencz szolgabiró Verespatakon, S chmidtSándor m. nemz. mú¬ 
zeumi assistens Budapesten, Vál y a Miklós tanárjelölt Budapesten, 
az egri ó-casinó Egerben, a bányász- és erdész-akade- 
m i a i m agyar t á rsulat Selmecen, és S e m s e y A n d o r ma¬ 
gánzó Budapesten. 
10 * 
