279 
m. nemz. Múzeum a jelenlegi egyik bányabirtokos, Neu- 
s t a cl t úr ajándékából bir. 
Ezenkívül még — mint értesültem — a nádasi völgyekben 
is fordulnak elő hasonló ércek, helyüket azonban nem is¬ 
merem . 
Ezen ásványok jellemzésére legyen szabad elmonda¬ 
nom a következőket: 
A D u u d-i darabokra nézve: 
Barna tömör borait alapanyagból vegybomlás követ¬ 
keztében clirysocolla és m e 1 ac onit váltak ki ; 
egy másik darabban sötét barna cuprit és limonit elegy ke¬ 
vés chalcopyritet is tartalmaz, rajta mint elmállási termék 
malachit lép föl. 
Egy 3-dik példányon azurit, malachit jelentkezik a 
chalcopyrit, galenit és haematittal behintett quarzit alap¬ 
anyagon. 
Aranyágról egy darabka chalcopyrithez csatolva 
fakóérc, ankerit és quazzal lép föl, és talkpalával érintkezik. 
Eme leihely eket, azok anyagát és telep viszonyait te¬ 
kintve azon meggyőződésre jutunk: hogy ezek nem kontact 
képződések; eruptív kőzetek, melyek ezt eredményezhették 
volna egyátaljában nem fordulnak itt elő ; egy színben való 
előfordulásuk, párhuzamos betelepedésük arra mutat, hogy 
telepszerű besziirődésekkel (impregnatiok) van itt dolgunk, 
ha Cotta úr fölfogását követjük ; erre utal az is, hogy a 
mélyben kéneg, a felsőbb részekben éleg- és carbonátok alak¬ 
jában jelentkezik az érc. 
A Maros felé siető völgyek bejárásakor föltűnt, hogy 
ott, hol a cldoritos phyllit nagy quarz tömböket, lencséket 
zár magába igen gyakori a patak quarzhömpölyei közt a 
haematit zárványú; legföltiinőbb ez Berznova vidékén, hol 
már az országút kavicsaiban is közönségesek az ilyen da¬ 
rabok, melyek mind az éjszaki völgyekből származnak. 
1874-ben ezen ásványt helytállón sikerült látnom. Gros 
