ismét túlsúlyra vergődik s csak itt-ott lehet alatta a lajta- 
mészkövet észlelni. 
Az általam O-Szlankamennál a dunapartról gyűjtött 
lajta-képletíí következő kövületeket Lóczy L. úr volt szives 
meghatározni; azok: 
Panopaea Menardi, Desh. 
Arca turonica, Dnj. 
Cardium discrepans, Bast. 
l’ecten Lejthajanus, Partsch. 
Pecten aduncus, Eichw. 
Pectunculus pilosus, Linn. 
Cardium turonicum, May. 
Vems umbonaria, Lám. 
Pholadomya alpiua, Matli. 
Tapes vetula, Pást. 
Scutclla vindobonensis. 
Ostrea cfr. Boblayi, Desh. felső kagyló, bryozoákkal 
Strombus cfr. coronatus, Desh. 
Echinolampas haemisphaericus, Lám. 
Nem tartozik szorosan ide, de minthogy O-Szlankamen- 
nál vagyunk, felemlítem, hogy bejárva e helységnél a duna- 
paltot, annak külön-külön pontján egy zöldszinü kőzetet 
találtam egész rakásokra felhalmozva, melyről kérdéseimre 
a lakosok azt beszélték, hogy azt náluk a dunaparton, ki¬ 
vált alacsony vízállásnál, mint tömeges sziklát lehet látni, 
magától a helységtől egy kissé ENy. felé. 
E kőzet első tekintetre eruptív természetűnek, még 
pedig tracliytnak bizonyul be. De hogy honuét van, 
nem fejthettem meg magamnak ; mennyiben igaz pedig a 
lakosság állítása, azt eldöntenem egyelőre nem sikerült, mert 
a rendkívül magas vízállás mellett (augusztus 1876.) ám¬ 
bár csolnakon vizsgáltam a partot, egy ponton sem talál¬ 
hattam még nyomát sem valamely eruptiónak. Hogy talán 
