316 
a déli vasút szt.-miliály-, n.-kanizsai vonala és a Dráva 
közt terülvén el, Sármellék, Szt.-Mihály-, N.-Kanizsa, Zákány, 
Berzeneze, Komárváros, Marczali-hely&égek s a Balaton által 
határoltatik, s így mintegy 30 négyszög mértföldre terjedve, 
Somogy és Zala megyék délnyugati illetőleg délkeleti részeit 
foglalja magában. 
Az igy körülírt terület dombvidéket képez, melyen 
bíleg két, az alacsonyabban fekvő tájból kiemelkedő vonu- 
lat, egy nyugati és egy keleti, különböztethető meg. Az 
első nyugatról az u. n. principális-csatorna ártere, valamint 
a tovább nyugatra következő dombok, kelet felé pedig a 
Zala folyó, s ettől délre a szt.-Jakab-simonyi-i vonalig ter¬ 
jedő alluvialis terület, valamint tovább délre körülbelül Mi- 
1 iáid-Csurgó helységek által van szegélyezve, mig a keleti 
vonulat Szakácsi, Maróthi puszta, Balaton Szt.-György közt 
egyrészt, Balaton-Keresztúr, Marczali, Mesztegnye-helységek 
közt másrészt, a nyugatival párhuzamosan, azaz éjszak-déli 
irányban húzódik. Az e két vonulatot (övét) összeköiő terü¬ 
let vagy egészen sik, vagy csak alacsony, jelentéktelenebb 
dombokat mutat. Délre a Dráva felé, e folyó ártere képezi 
a szóban levő területnek határát, mig az általában maga¬ 
sabban fekvő nyugati vonulat, mint összefüggő tömeg a 
Zákány mellett levő Magos-hegygyel, mint déli végpontjával, 
egészen a Dráváig nyomul, addig az alacsonyabb keleti öv 
déli irányban Táp Sony, Seggesd, Kény in át csak körülbelül 
N.-Atádig, de itt is már csak vékony nyúlványban, követ¬ 
hető Bt is innen délre, a Dráva felé mindinkább lapul, és 
mint az említett összekötő terület, szintén alacsony, jelenték¬ 
telen dombokat képez. 
A felületnek ezen alakulása a vidék földtani alkotá¬ 
sában találja magyarázatát. 
Mint már az imént mondottakból kivehető, az allu- 
vium e területen meglehetősen nagy elterjedést nyer. Az 
ezt földtani kor szerint közvetlenül követő diluvium, itt a 
