317 
legnagyobb thrt foglalja el, részint mint homok, részint 
pedig agyag vagy valódi lösz alakjában, Az itt-ott kavi¬ 
csos homok, melyet e vidék diluviál lerakódásaiban átalá- 
ban mélyebb fekvés illet, főleg az érintett két vonulatot ösz- 
szekötő, alacsony vidékén — a Balaton déli vége és a 
Dráva közt — terül el. helyenként futóhomok képződésére 
szolgáltatván alkalmat. 
A valódi löszt, mely sokszor homokos, és sőt tiszta 
homokba is megy át, uralkodóan s/.intén csak a laposabb 
lejtőkön s átalában az alacsonyabb vidéken találjuk, holott 
a magasabban tekvő vidéket s az ott vonuló dombok csú¬ 
csait, hol ez utóbbiak felületét diluvium képezi, kemény, 
rendesen homokos agyag borítja. A szt.-jakabfai puszta kö¬ 
zelében homokos, meszes löszben emlős-maradványokat is 
sikerült lelni. 
A diluvium és a ponti (congeria) rétegek közt egy 
rendesen vörös, babércet tartó, tiszta agyag s homo¬ 
kos agyagból álló lerakódásra akadunk. E vörös agyag- 
maga szerves maradványokat ugyan sehol sem mutat, de 
vele együtt fellép édesvizi mészkő, darabokban s egész pa¬ 
dot képezve, s apró kelixeket tartalmazva. E nagy elterje¬ 
déssel biró képződés talán még a diluviumhoz számítandó, 
mint ez már történt és történik is, de annyi bizonyos, hogy 
a szóban levő területen az igazi diluvium és a határozott 
ponti rétegek közt foglal helyet, mely két lerakódás közt 
feltűnő petrographiai kinézésével itt mindig és mindenütt 
éles határt jelöl. A tiszta vörös agyag, mint máshelyt, úgy 
e vidéken is több ponton a fazekasok által használtaik. 
Az itt napfényre jutó legmélyebb, egyszersmind leg¬ 
régibb lerakódások a neogen ponti emeletéhez (congeria- 
rétegek) tartoznak. Ezek a terület altalaját képezve, főleg 
az említett nyugati vonulat éjszaki részében, nevezetesen 
Bakónak, Örosztony, Dióskál környékén lépnek fel uralko¬ 
dóan s nagyobb vastagságban Ez utóbbi körülmény, 
