tekintetbe véve a fedő fiatalabb réteg-eket, idézi elő 
e vidék érintett magasabb fekvését. Bakónaktól délre Nagy- 
Kanizsa, Zákány felé, dacára az árkokkal általában elég- 
bőven ellátott területnek, a ponti rétegek már csak gyéren 
figyelhetők, mert már mélyebben fekszenek, minek követ¬ 
keztében a felület is csekélyebb magasságot mutat. 
Egészben ugyanezt látjuk a keleti övnél is, hol a ponti 
emelet rétegei szintén csak csekélyebb mérvben constatálbatók. 
Egyes pontokon különben ezek a két vonulatot összekötő, 
alacsonyabb vidéken is bukkannak ki, de itt a rátelepülő 
fiatalabb rétegek is már sokkal vékonyabbak. Dél felé 
végre, azaz a Dráva felé, a ponti rétegek egészen el¬ 
tűnnek. 
Ezek tehát, homok-, homokkő-, agyag- s márgából 
állva, a szóban forgó területen több helyt kövületek állal 
jól jellemezvék. A homokkövet több ponton, többi közt a 
Dioskál mellett fekvő „Pogányvár“ tetején] is, kőbányában 
fejtik, s építési célokra, valamint útk ivicsolásra használják. 
Négy ponton, u. m. Kerecseny, Bakónak, Merenye s k Csapi 
helységek szomszédságában lignitet is tartalmaznak e réte¬ 
gek, de a hol az a természet szolgáltatta feltárásokban lát¬ 
ható, oly csekély, körülbelül 2f> crn.-ig menő vastagságban 
mutatkozik, hogy e szerint ítélve annak előjövetele ipari 
szempontból csakis egészen jelentéktelennek nyilvánítható. 
Egészben e területen is figyelhető az, hogy a ponti rétegek 
agyag-lerakódásának főzöme mélyebben fekszik, mint azok¬ 
nak homoktömege. 
így tehát a Balaton déli vége és a Dráva közt terjedő 
vidéknek felvétc’e által egyúttal Somogy megyének földtani 
felvétele is be lett végezve. 
A vidék, melyen szemé 1 y e m foganatosította a földtani 
felvételt, Vas- és Zala megyéknek déli részeibe, valamint So¬ 
mogy megyének nyugati tájába esik. Területem kelet télé 
