319 
közvetlen a Eolli úr által felvett területhez, éjszak felé 
nagyobbrészt az általam a nnilt évben,, és Böckh ur 
által 1872-ben átvizsgált vidékhez csatlakozik, nyugat 
felé egészen a stájerországi határig terjed, dél felé azonban 
részint a Mura, részint pedig a Dráva-folyam képezik a 
határt. A „Muraközét, mely szintén idei felvételi területem¬ 
hez tartozott, megbetegedésem miatt már nem vizsgálhattam 
meg. Az imént körülirt vidék 45 □ mértföldre terül el és 
még a „gráczi harmadkori öbök'-be esik, de földtanilag itt 
nem igen nagy változatosságot mutat, mindazáltal majdnem 
kétségbe ejti a kartirozással foglalkozó geologot, miután az 
olt megfigyelhető lerakodások, — eltekintve az egy-két pon¬ 
ton talált fossd )któl, — „kövület nélküliek“-nek nevezhetők 
s így sok helyen a pontosabb kor-megállapitás eddig még 
nem biztos; e vidéken a feltárt rétegek lerakodási 
ideje alatt a körülmények dúsabb szerves élet fejlődésére 
nem valónak kedvezők. 
Az alluvium e vidéken, főleg a Mura és Dráva folyam 
mentén nagy elterjedéssel bir, úgy, hogy ezek árterén több 
helyen 1, sőt 2 mértföldnyire terül el a folyammeder rendes 
partjaitól. A Mura folyam jobb partja meredek, bal partja 
azonban mindenütt lapos s majdnem észrevétlenül emelke¬ 
dik a 2 órányira távol fekvő dombok tövéig, menedékes lej¬ 
tőt képezvén, számos holt ággal, melyek mind bizonyíté¬ 
kai annak, hogy a Mura-folyam csakis a jobb partját 
mossa. A Dráva-folyam ellenkezőleg, úgy látszik inkább 
balpartja felé törekszik. A . Dráva, mely Magyarhon és Hor¬ 
vátország közt a természetes határt képezi, itt csakis Ma¬ 
gyarország rovására működik ; igy például Légrád mezővá¬ 
rosa, mely jelenleg a Dráván túl fekszik, Rákóczy idejében 
még a Dráván innen volt, mit a számos holt ág is bizo¬ 
nyít, melyeket messze, Légrádon túl figyelhettem meg. 
A Dráva és Mura alluviumai, fekete, termékeny, 3—6 
dm vastag televenyföld képezte lepel alatt kavics- és ho- 
