321 
vidéket alkotják, mely helyenként tetemesebb magasságban 
emelkedik. Ezen lerakódások márgás agyag, homokkő, ho¬ 
mok és kavicsból alkotvák. A márgás agyag, rendesen a 
legmélyebb szintet foglalja el, gyakran azonban rétegzésé¬ 
ben váltakozik, homokkő és homok-rétegekkel. A kavics, 
mely főleg az úgynevezett r Tótságban“ Yasmegyében ha¬ 
talmasan van kifejlődve, a legmagasabb szintet, — a dom¬ 
bok kúpjait — képezi. Ezen kavicsot Stoliczka úr, ki ezen 
vidéken 1861-ben az átnézetes földtani fölvételt fogana¬ 
tosította, a „Belvedére-kavics“-csal azonosította, de nekem, 
sajnálatomra, nem sikerült biztos, hiteles adatokat szerezni, 
melyek alapján ezen kavics meghatározható lett volna, némely 
helyen azonban ezen kavics előfordulási módja inkább 
diluviális képződményre utal. 
Fölvételi területem keleti felében ezen Belvedére- ka¬ 
vics csak igen alárendelten lép fel, itt a csillámdús homok, 
homokkő és márgás, homokos agyag alkotja a dombvidéket. 
Alsó-Lendva és Söjtör környékén, hol ezen rétegek szépen 
vannak föl tárva, csak igen rosszul megtartott és csekély 
számú kövületet sikerült találni az agyagban. A talált unió, 
planorbis, helix és cardiumfajok közül a Helix robusta Beüss, 
a leggyakoribb. Lignit- és barnaszén-telepeket számos he¬ 
lyen nyomoztam, úgy mint Alsó-Lendván, Budafán, Banán 
és Börzönczén, de az előfordulási viszonyok oly kedvezőt¬ 
lenek, hogy itt üdvös bányamivelés valaha alig várható, 
mint ezt több szerencsétlenül járt vállalat is bebizonyítja. 
Végre szabadjon még tisztelt collegáimnak hálás kö- 
szönetemet kifejeznem azon barátságos előzékenységért, mely- 
lyel ezen jelentés összeállítását becses felvilágosításukkal 
megkönnyiltették. 
